К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року місто Київ

справа № 760/24558/25
апеляційне провадження № 22-ц/824/5758/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача - Головачова Я.В.,

суддів: Нежури В.А., Невідомої Т.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15" на заочне рішення Солом'янськогорайонного суду міста Києва у складі судді Майстренка О.М. від 13 листопада 2025 року у справі за позовом об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2025 року об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15" (далі - ОСББ "Липківського 15") звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , у якому в 2018 році створено ОСББ "Липківського 15".

24 травня 2018 року загальними зборами ОСББ "Липківського 15" був затверджений розмір внесків, що спрямовується на утримання/управління і експлуатацію будинку та прибудинкової території і забезпечення (у разі необхідності) власників житлово-комунальними послугами, строк оплати яких установлено не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

11 березня 2020 року загальними зборами ОСББ "Липківського 15" затверджений розмір внесків, що спрямовується на утримання/управління і експлуатацію будинку та прибудинкової території, а саме витрати на утримання спільного майна і внесок до ремонтного фонду та резервного фонду із щомісячною сплатою до нього.

Також позивач виступає перед ПАТ "ДТЕК Київські електромережі" колективним споживачем (замовником) житлово-комунальних послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, яку споживає відповідачка, згідно укладеного договору № 1/3/09/11/32210 від 9 листопада 2018 року. 

Вказує, що відповідачка належним чином не виконує свої обов'язки з оплати житлово-комунальних послуг, внаслідок чого за період з 1 січня 2021 року по 31 липня 2025 року у неї виникла заборгованість по обов'язковим внескам (платежам) на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 13 256 грн 53 коп. та по сплаті електроенергії у розмірі 7 420 грн 32 коп.

Також вказує, що у зв`язку з простроченням виконання відповідачем зобов`язань з оплати житлово-комунальних послуг наявні підстави для стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, згідно вимог частини 2 статті 625 ЦК України.

Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 20 676 грн 85 коп., інфляційні втрати у розмірі 15 330 грн 95 коп. та три проценти річних у розмірі 2 841 грн 51 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року позов ОСББ "Липківського 15" задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ "Липківського 15" заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території та електричну енергію станом на 1 серпня 2025 року в сумі 20 676 грн 85 коп. та судовий збір в сумі 1 611 грн 50 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення в частині позовних вимог про стягнення основного боргу, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості таких позовних вимог та наявності у відповідача заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території і електричної енергії. 

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних на суму заборгованості у період з лютого 2022 року по грудень 2023 року здійснено позивачем у період воєнного стану, що суперечить вимогам Постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206. Також суд дійшов висновку про відмову у стягненні інфляційних втрат та трьох процентів річних за інший період, оскільки з урахуванням обмежень встановлених законодавством, неможливо встановити суму заборгованості. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

У поданій апеляційній скарзі ОСББ "Липківського 15", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних, ухваливши нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 та як наслідок не враховано, що положення даного пункту стосується заборгованості співвласників, де створено ОСББ, але лише за житлово-комунальні послуги, тоді як предметом позову є заборгованість зі сплати внесків, встановлених рішеннями загальних зборів, та відшкодування витрат, понесених позивачем в інтересах відповідача, як співвласника.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

Зміст апеляційної скарги свідчить, що дане судове рішення оскаржується лише в частині відмовлених позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних. В іншій частині рішення не оскаржується, а тому в апеляційному порядку не переглядається.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не подала.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_2 , що підтверджується договором дарування квартири від 12 травня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Березніковою С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3318.

Згідно копії свідоцтва про шлюб від 26 серпня 2005 року, ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " ОСОБА_2 ".

З 2018 року ОСББ "Липківського 15" здійснює управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_2 .

24 травня 2018 року загальними зборами ОСББ "Липківського 15" затверджений розмір внесків, що спрямовуються на утримання/управління та експлуатацію будинку і прибудинкової території та забезпечення (у разі необхідності) власників житлово-комунальними послугами, строк оплати яких встановлено не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунком.

З 1 січня 2019 року ОСББ "Липківського 15" приєднано до умов публічного договору про постачання електричної енергії та виступає перед ПАТ "ДТЕК Київські електромережі" колективним споживачем (замовником) житлово-комунальних послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, яку споживає відповідач, згідно укладеного договору № 1/3/09/11/32210 від 9 листопада 2018 року.

11 березня 2020 року загальними зборами ОСББ "Липківського 15" затверджений розмір внесків, що спрямовуються на утримання/управління та експлуатацію будинку і прибудинкової території, а саме витрати на утримання спільного майна та внесок до ремонтного і резервного фонду із щомісячною сплатою до нього.

Згідно розрахунку заборгованості, за період з 1 січня 2021 року по 31 липня 2025 року у ОСОБА_1 наявна заборгованість, а саме: по обов'язковим внескам (платежам) на утримання будинку та прибудинкової території - 13 256 грн 53 коп.; по сплаті за електроенергію - 7 420 грн 32 коп.; інфляційні втрати - 15 330 грн 95 коп. та три проценти річних - 2 841 грн 51 коп.

Позиція суду апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У статті 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов'язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та три проценти річних входять до складу грошового зобов'язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до частини 2 статті 4 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Якщо суб'єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов'язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Зміни до цього Кодексу можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Цивільного кодексу України.

Існує ієрархія між ЦК України, як кодифікованим законом, та іншими (поточними) законами, що регулюють цивільні відносини. Ця ієрархія базується на визнанні ЦК України основним актом цивільного законодавства (вимір ієрархії по горизонталі). У статті 4 ЦК України закріплюється пріоритет норм ЦК України (як основного регулятора приватних відносин) над нормами інших законів. Причому, що такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України із нормами інших законів, із констатацією пріоритету норм ЦК України над нормами інших законів, підтримувався, зокрема, Конституційним Судом України (див. рішення від 13 березня 2012 року в справі № 5-рп/2012), Верховним Судом України (див. постанову Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13, постанову Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року в справі № 6-2023цс15), постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року в справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188цс20)).

Ієрархія актів цивільного законодавства може базуватися на їх юридичній силі (вимір по вертикалі). Вона поширюється, по-перше, на співвідношення закону та підзаконних актів та, по-друге, на співвідношення Конституції та законів (як кодифікованих, так і інших (поточних)). Щодо виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, то в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2023 року в справі № 676/47/21 (провадження № 61-8014св22)).

У статті 625 ЦК України не міститься застереження про те, що на період воєнного стану сфера дії цих статей не поширюється на правовідносини з оплати комунальних послуг чи послуг зі сплати обов'язкових внесків співвласниками багатоквартирного будинку.

Не міститься такого застереження і у Прикінцевих та перехідних положеннях цього Кодексу.

Для прикладу, у пункті 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов'язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тобто, після уведення на території України воєнного стану законодавець врегулював суспільні відносини таким чином, що у кредитних відносинах (відносинах позики) виплати, передбачені статтею 625 ЦК України, та неустойка після 24 лютого 2022 року не нараховуються.

Натомість аналогічної норми для відносин з оплати житлово-комунальних послуг законодавець на рівні ЦК України не передбачив.

Постанова Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 "Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану", яка є підзаконним нормативно-правовим актом та якою спірні правовідносини врегульовано в інший ніж у ЦК України спосіб, а саме заборонено нараховувати та стягувати неустойку, інфляційні нарахування та проценти річних, нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, застосуванню не підлягає з огляду на ієрархію нормативно-правових актів.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин положення статті 625 ЦК України з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг" зі змінами від 30 грудня 202 року. 

Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості убачається, що частина інфляційних втрат та трьох процентів річних нараховані позивачем у період з січня 2021 року по лютий 2022 року, тобто до введення в Україні воєнного стану. 

Так, у зв'язку з виниклою у відповідача заборгованістю по оплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території та по сплаті за електроенергію в загальному розмірі 20 676 грн 85 коп., позивач на підставі частини 2 статті 625 ЦК України на дану суму боргу за період з 1 січня 2021 року по 31 липня 2025 року нарахував інфляційні втрати у розмірі 15 330 грн 95 коп. та три проценти річних у розмірі 2 841 грн 51 коп. Цей розмір заборгованості не спростовано відповідачем.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення цих позовних вимог у повному обсязі, а саме стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у розмірі 15 330 грн 95 коп. та трьох процентів річних у розмірі 2 841 грн 51 коп.

Відповідно до статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати

Згідно з частинами 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, оскільки після перегляду справи у суді апеляційної інстанції, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року в частині стягнення судового збору підлягає зміні, шляхом збільшення суми судового збору з 1 611 грн 50 коп. до 3 028 грн.

Також з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2 124 грн 75 коп., що пропорційно розміру оспорюваних сум.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15" задовольнити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року в частині позовних вимог об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15" до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення цих вимог у повному обсязі.

Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15" (код ЄДРПОУ: 42088999; місцезнаходження: 03035, місто Київ, вулиця Митрополита Липківського, 15) інфляційні втрати у розмірі 15 330 грн 95 коп., а також три проценти річних у розмірі 2 841 грн 51 коп.

Заочне рішення Солом'янськогорайонного суду міста Києва від 13 листопада 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15" судового збору змінити, збільшити суму судового збору, що підлягає стягненню, з 1 611 грн 50 коп. до 3 028 грн.

Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Липківського 15" (код ЄДРПОУ: 42088999; місцезнаходження: 03035, м. Київ, вул. Митрополита Липківського, 15) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 124 грн 75 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий 

Судді: