П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 510/1563/25	

Категорія: 113070100 Головуючий в 1 інстанції: Раца В.А.
Місце ухвалення: м. Болград
Дата складання повного тексту:26.02.2026р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

у складі:
головуючого – Бітова А.І.
суддів – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.
при секретарі – Алексєєвій Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Болградського районного суду Одеської області від 26 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа ОСОБА_2 , про скасування постанови,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі – ДПП), у якому просив про 
- визнання протиправною та скасування постанови серії 5АВ №10600774 від 24 травня 2025 року винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Пашко Аліною Сергіївною про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.;
- визнання протиправною та скасування постанови серії 5АВ №10600891 від 24 травня 2025 року винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Шаблінським Василем Івановичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП на підставі постанов серії 5АВ №10600774 від 24 травня 2025 року та серії 5АВ №10600891 від 24 травня 2025 року, вважав їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Обидві постанови складені за ч.1 ст. 122 КУпАП. Зазначений транспорт дійсно належить позивачу, однак, 24 травня 2025 року за кермом ОСОБА_1 не перебував, оскільки транспортний засіб переданий іншій особі – ОСОБА_2 в 2023 році. Також ОСОБА_2 подав відповідачу 23 червня 2025 року заяву про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, навіть ОСОБА_2 провів оплату штрафів за обома постановами.
Крім того, відповідач, відмовивши у розгляді заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, припустився надмірного формального розгляду та притягнув до відповідальності особу, яка не вчиняла адміністративне правопорушення. Виходячи із наведеного, сторона позивача вважала, що матеріалами справи не підтверджується правомірність та обґрунтованість оскаржуваних постанов.
Відповідач – ДПП, позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, з посиланням на те, що правопорушення описане в оскаржуваних постановах було скоєно 24 травня 2025 року, якщо відраховувати 20-ти денний термін з дня скоєння правопорушення, то останнім днем подання заяви про визнання правопорушення є 13 червня 2025 року. Заяви ОСОБА_2 було подано без дотримання вимог Порядку, який не передбачає направлення заяви поштовим способом зв`язку.
Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 26 лютого 2026 року позов ОСОБА_1 до ДПП – задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову серії 5АВ №10600774 від 24 травня 2025 року винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Пашко Аліною Сергіївною про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Визнано протиправною та скасовано постанову серії 5АВ №10600891 від 24 травня 2025 року винесену інспектором Департаменту патрульної поліції Шаблінським Василем Івановичем про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Провадження по обом справам про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП - закрито.
В апеляційній скарзі ДПП ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Вирішуючи питання про відновлення порушених прав та свобод позивача, суд першої інстанції не взяв до уваги обставину про те, що рішення суб`єкта владних повноважень щодо можливої відмови в задоволенні заяви про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_2 не оскаржувалась.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДПП, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
24 травня 2025 року:
- інспектором ДПП Пашко А.С було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 5АВ №10600774, якою позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., з тексту якої вбачається, що 24 травня 2025 року о 12:18 годині за адресою М15 Одеса-Рені 229+530 було зафіксовано транспортний засіб NISSAN PATHFINDER, державний номерний знак НОМЕР_1 , особа яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження руху транспортних засобів на 41 км/год., чим порушила пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху України (а.с.18);
- інспектором ДПП Шаблінським В.І. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яке зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 5АВ №10600891, якою позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., з тексту якої вбачається, що 24 травня 2025 року о 12:42 годині за адресою М15 Одеса-Рені 190+050 було зафіксовано транспортний засіб NISSAN PATHFINDER, державний номерний знак НОМЕР_1 , особа яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження руху транспортних засобів на 25 км/год., чим порушила пункт 12.9 (б) Правил дорожнього руху України (а.с.19 на звороті).
ОСОБА_2 сплатив штраф за оскаржуваними постановами 20 червня 2025 року, що підтверджується копіями квитанцій (а.с.17 на звороті, а.с.20 на звороті) та 20 червня 2025 року та 23 червня 2025 року звернувся до Департаменту патрульної поліції з заявами про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення його до адміністративної відповідальності (а.с.17,19), але заяви він не надав особисто, а відправив поштовим зв`язком.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка об`єктивно не керувала транспортним засобом та не вчиняла правопорушення, суперечить завданням адміністративного провадження та принципу індивідуальної відповідальності.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, КУпАП, ч.5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII.
Колегія суддів відхиляє доводи апелянта, виходячи з наступного.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Частинами 1, 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється ст. 7 КУпАП, якою визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції інспектора з паркування, здійснюється на основі суворого додержання принципу законності.
Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (ч.1 ст. 247 КУпАП).
Відповідно ч.5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року №3353-XII (далі - Закон №3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п.1.1, 1.9 ПДР).
Відповідно до п.1.1 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 році ці правила відповідно до Закону №3353-XII встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих правил.
Як вбачається з матеріалів справи, 24 травня 2025 року інспекторами ДПП були винесені дві постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування на території України серії 5АВ №10600774 та серії 5АВ №10600891, якою позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено у обох випадках стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.
Викладений зміст постанов позивачем не оскаржується, оскаржується сам факт керування ним транспортним засобом NISSAN PATHFINDER, державний номерний знак НОМЕР_1 в цей день – 24 травня 2025 року.
Так, позивач ОСОБА_1 в період з 23 травня 2025 року по 02 червня 2025 року перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві ЦМЛ Ренійської міської ради Одеської області, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2123 (а.с.24), тобто за своїм фізичним станом не міг керувати транспортним засобом, доказів щодо порушення ОСОБА_1 умов перебування стаціонарного хворого на лікуванні суду надано не було.
Обидва правопорушення були зафіксовані в автоматичному режимі.
Система фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі на цей час фіксує такі порушення Правил дорожнього руху, як перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів та порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів. Після фіксації перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів комплексами автоматичної фіксації - стаціонарними технічними засобами (прилади контролю), що дають змогу в автоматичному режимі здійснювати виявлення та фотозйомку або відеозапис подій, що містять ознаки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, інформація надійшла до відділу упровадження систем автоматичної фіксації порушень Правил дорожнього руху Департаменту патрульної поліції, де була розглянута уповноваженими поліцейськими, з врахуванням відомостей отриманих з відповідних баз даних (реєстрів), необхідних для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.
Відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, власником автомобіля марки NISSAN PATHFINDER, державний номерний знак НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво НОМЕР_2 ), інформації про іншого власника або користувача відповідний реєстр не містить (інформація надана стороною відповідача).
Відповідно до ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у ч.1 ст. 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
У випадках звільнення відповідальної особи, зазначеної у ч.1 ст. 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності на підставі: абз. 2 ч.1 цієї статті - винесена стосовно відповідальної особи, зазначеної у ч.1 ст. 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності скасовується тим органом (посадовою особою), який її виніс; абз.3 ч.1 цієї статті - до винесеної постанови стосовно відповідальної особи, зазначеної у ч.1 ст. 14-2 цього Кодексу, або особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, вносяться зміни щодо визначення суб`єктом правопорушення особи, яка фактично керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).
Постановою Кабінету Міністрів України №833 від 10 листопада 2017 року затверджено Порядок звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, до уповноваженого підрозділу Національної поліції (далі – Порядок №833), який визначає процедуру звернення особи, яка допустила адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі (далі - правопорушення), до уповноваженого підрозділу Національної поліції.
Пунктом 2 вказаного порядку передбачено, що особа, яка фактично керувала транспортним засобом на момент вчинення правопорушення (далі - заявник), протягом 20 календарних днів з дня вчинення правопорушення або з дня набрання постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, законної сили може звернутися особисто до уповноваженого підрозділу (підрозділів) Національної поліції із заявою про визнання зазначеного факту правопорушення та надання згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності (далі - заява), а також надати при цьому документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Пункт 4 Порядку передбачено, що заявник подає заяву особисто в письмовому вигляді українською мовою (заповнюється машино друком або від руки розбірливо без виправлень) за умови його ідентифікації та незалежно від місця реєстрації безоплатно до уповноваженого підрозділу (підрозділів) Національної поліції. Типовий зразок заяви розміщується на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції. Заява також може бути подана через офіційний веб-сайт МВС за умови електронної ідентифікації особи з використанням кваліфікованого електронного підпису.
Відповідно до п.8 Порядку під час подання заяви в письмовій формі особисто пред`являє посадовій особі уповноваженого підрозділу Національної поліції документ, що посвідчує його особу.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані постанови серії 5АВ №10600774 та серії 5АВ №10600891 від 24 травня 2025 року були вручені позивачу 19 червня 2025 року, що підтверджується трекінгом Укрпошти №0603584857265 та №0603584857117, таким чином, якщо відраховувати 20-ти денний термін з дня набрання постанови законної сили, то останнім днем подання заяви про визнання правопорушення є 09 липня 2025 року.
Третя особа ОСОБА_2 звернувся до органу Національної поліції із заявою про визнання правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності. Штрафи за оскаржуваними постановами фактично сплачені саме третьою особою.
Доводи апелянта щодо неможливості ідентифікації третьої особи колегія суддів відхиляє, оскільки матеріали справи містять відомості про особу заявника, копії документів та підтвердження сплати штрафу.
Фактично відповідачу було відомо про особу, яка керувала транспортним засобом та вчинила адміністративні правопорушення.
Колегія суддів вважає необхідним зазначити, що третьою особою дотримано вимоги ст. 279-3 КУпАП та Порядку №833 ,однак, відповідачем не забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд поданої заяви третьої особи, було проявлено надмірний формалізм та протиправно відмовлено у задоволенні заяви про визнання факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .
На підставі наведеного, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції, що притягнення до адміністративної відповідальності особи, яка об`єктивно не керувала транспортним засобом та не вчиняла правопорушення, суперечить завданням адміністративного судочинства та принципу індивідуальної відповідальності.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Болградського районного суду Одеської області від 26 лютого 2026 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 16 червня 2026 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.