ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"11" травня 2026 р.0,	м. Одеса 	Справа № 916/3819/25	

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М.
при секретарі судового засідання Задорожному А.О.;
за участю представників: 
від позивача: Федь М.М.;
від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИГІДНА ПОКУПКА" (38164, Полтавська обл., Полтавський р-н, селище міського типу Опішня(з), вул.Свято-Михайлівська, буд. 3Б; код ЄДРПОУ 41130363);
до відповідача Фізичної особи-підприємця Дідика Андрія Віталійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 );
про припинення правовідносин та встановлення зобов`язань за договором,-

1. Суть спору.
18.09.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява (вх.№3919/25) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИГІДНА ПОКУПКА" до відповідача – Фізичної особи-підприємця Дідик Андрія Віталійовича, в якій позивач просить суд:
- визнати припиненою дію договору суборенди нерухомого майна №20/09-21 від 20.09.2021, укладеного між ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» та ФОП Дідиком А.В., з 15.08.2024;
- визнати таким, що повернене 14.08.2024 ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» ФОП Дідик А.В. у відповідності до умов договору суборенди нерухомого майна №20/09-21 від 20.09.2021 нежитлове приміщення лот №6 за адресою: вул. Семена Палія, буд. 103-Б, м. Одеса;
- визнати таким, що відсутнє, право ФОП Дідик А.В. на стягнення з ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» неустойки за договором суборенди нерухомого майна № 20/09-21 від 20.09.2021;
- встановити остаточну заборгованість ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» перед ФОП Дідик А.В. за договором суборенди нерухомого майна №20/09-21 від 20.09.2021 у розмірі 340 692,85 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що ФОП Дідик А.В. та/або його представники умисно не реагують на повідомлення ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» та ухиляються від отримання листів/відправлень від нього щодо розірвання договору оренди, з метою продовження договірних правовідносин та отримання в майбутньому від ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» суборендної плати та/або неустойки.

2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
Одночасно із позовною заявою до суду надійшло клопотання про витребування доказів (вх.№39176/25).
Суд ухвалою від 23.09.2025 залишив без руху позовну заяву ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» (вх.№3919/25 від 18.09.2025) у зв`язку з наявністю її недоліків та встановив строк на їх усунення протягом 10-ти днів з дня вручення ухвали про залишення без руху.
01.10.2025 до суду надійшла заява ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» про усунення недоліків позовної заяви (вх.№30595/25).
Ухвалою суду від 06.10.2025 було відкрито провадження у справі №916/3819/25 за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 23.10.2025.
21.10.2025 до суду від представника позивача надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№33201/25).
Ухвалою суду від 21.10.2025 клопотання представника ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" про участь у судовому засіданні при розгляді справи №916/3819/25 в режимі відеоконференції задоволено. Забезпечено участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВИГІДНА ПОКУПКА" - Федь Миколи Миколайовича у всіх судових засіданнях з розгляду справи №916/3819/25 в режимі відеоконференцзв`язку поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та засобів електронної ідентифікації.
23.10.2025 до суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи (вх.№33488/25).
У судовому засіданні 23.10.2025 суд встановив строки на подання відзиву до 07.11.2025, відповіді на відзив до 14.11.2025, а також для заперечень до 21.11.2025 та також без оформлення окремого документа постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 24.11.2025.
10.11.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх.№35562/25).
14.11.2025 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№36432/25).
24.11.2025 до суду надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив (вх,№37240/25) та заперечення на клопотання про витребування доказів (вх.№37262/25), а також від позивача надійшли додаткові пояснення (вх.№37312/25).
У судовому засіданні 24.11.2025 суд, без оформлення окремого документа, постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 08.12.2025.
05.12.2025 до суду надійшли додаткові пояснення позивача щодо заперечення на клопотання відповідача (вх.№38995/25).
05.12.2025 до суду надійшли додаткові пояснення позивача (вх.№38998/25).
08.12.2025 до суду надійшли заперечення відповідача на додаткові пояснення позивача (вх.№39079/25, вх.№39152/25) та пояснення позивача щодо витребування документів (вх.№39236/25).
Ухвалою суду від 08.12.2025 від ФОП Дідика А.В. було витребувано належним чином засвічену копію Договору оренди або будь-якого іншого правочину (з усіма додатками та додатковими угодами до нього), яким підтверджуються повноваження ФОП Дідика А.В. на передачу в суборенду ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" нежитлового приміщення – лот №6, площею 160 кв.м, що знаходить за адресою м. Одеса, вул. Семена Палія, будинок 103-Б, за Договором суборенди нерухомого майна №20/09-21 від 20.09.2021, а також належним чином засвічені копії всіх Договорів суборенди (з усіма додатками та додатковими угодами до них) нерухомого майна щодо нежитлового приміщення лот №6, площею 160 кв.м, що знаходиться за адресою м. Одеса, вул. Семена Палія, будинок 103-Б, та які укладені ФОП Дідиком А.В. за період з серпня 2024 по грудень 2025.
02.02.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№3842/26) та від позивача надійшли пояснення (вх.№3868/26), клопотання про витребування доказів (вх.№3879/26) та клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№3916/26).
У судовому засіданні 02.02.2026 суд розглянув клопотання сторін про відкладення розгляду справи та підписав ухвалу, якою відклав розгляд справи на 12.02.2026 о 12:00.
12.02.2026 до суду від відповідача надійшло клопотання про виклик свідків (вх,№5209/26), заперечення на додаткові пояснення позивача (вх.№5242/26) та заперечення на клопотання позивача про витребування доказів (вх.№5243/26).
У судовому засіданні 12.02.2026, за участі представників сторін, суд без оформлення окремого процесуального документа постановив ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.03.2026 об 11:15.
06.03.2026 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів (вх.№8164/26).
09.03.2026 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (вх.№8242/26).
У судовому засіданні 09.03.2026, за участі представників сторін, суд, без оформлення окремого процесуального документа, постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 23.03.2026 о 14:30.
18.03.2026 до суду від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи (вх.№9470/26).
У судовому засіданні 23.03.2026, за участі представників сторін, суд, без оформлення окремого процесуального документа, постановив ухвалу про задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та оголошує перерву в розгляді справи по суті до 16.04.2026 о 14:00.
У судовому засіданні 16.04.2026, за участі представників сторін, суд без оформлення окремого процесуального документа оголосив перерву в розгляді справи по суті до 30.04.2026 о 14:00.
У судовому засіданні 30.04.2026, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав його проголошення в судовому засіданні до 11.05.2026.
У судовому засіданні 11.05.2026, суд проголосив скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення та відклав складення повного рішення на строк до 21.05.2026.

3. Аргументи учасників справи.
3.1. Аргументи ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА".
В якості обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 20.09.2021 між ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» та ФОП Дідик А.В. було укладено договір суборенди нерухомого майна №20/09 21 строком до 14.08.2024 включно.
Позивач вказує, що з метою дострокового розірвання Договору, ФОП Дідику А.В. було направлено декілька повідомлень (листів) щодо дострокового розірвання Договору та звільнено Приміщення до закінчення строку дії Договору 28.05.2024, однак без підписання акту повернення Приміщення ФОП Дідиком А.В.
Також за твердженнями позивача, у зв`язку з перешкоджанням ФОП Дідиком А.В. фіксації дострокового розірвання Договору, ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" було подано позов до Господарського суду Одеської області про розірвання договору. Однак рішенням Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 у справі №916/3212/24 було відмовлено в задоволенні позову ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" до ФОП Дідика А.В. щодо дострокового розірвання Договору.
У зв`язку з перешкоджанням ФОП Дідиком А.В. фіксації дострокового розірвання Договору, Товариством було подано позов до Господарського суду Одеської області про розірвання договору. Однак, рішенням Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 у справі №916/3212/24 було відмовлено в задоволенні позову Товариства до ФОП Дідика А.В. щодо дострокового розірвання Договору.
При цьому позивач вважає, що вказаним рішенням суду не визначено дати, з якої Договір припиняє свою дію, а станом на дату винесення цього рішення строк дії Договору згідно його умов (14.08.2024) вже минув.
Також позивач стверджує, що ФОП Дідиком А.В. вчиняються перешкоди у фіксації припинення правовідносин за Договором шляхом неотримання від позивача кореспонденції за актами повернення Приміщення та ненадання ним актів здавання-приймання наданих послуг.
Позивач вважає, що відсутність у рішенні суду за первинним спором точної дати припинення Договору, наявність непідписаного ФОП Дідиком А.В. акту повернення Приміщення, актів здавання-приймання наданих послуг за певний період, а також наявність несплаченої ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" суборендної плати за певний період можуть тягнути за собою додаткові зобов`язання позивача перед ФОП Дідиком А.В., що, в свою чергу, стало можливим виключно внаслідок недобросовісної поведінки останнього із-за перешкоджання ним фіксації припинення правовідносин за Договором.
Крім того позивач зазначає, що наявні обставини взаємодії з ФОП Дідиком А.В. дають підстави вважати, що ним не визнаються правовідносини за Договором такими, що припинені, а Приміщення таким, що повернене орендарю. 
Також на думку позивача, діяння ФОП Дідика А.В. по умисному неотриманню повідомлень та листів від ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" вказують на те, що ФОП Дідиком А.В. дійсно вчиняються умисні діяння по перешкоджанню припинення правовідносин та встановленню зобов`язань за Договором.
На думку позивача такі діяння ФОП Дідика А.В. порушують норми ЦК України, зокрема частини 1 ст. 545 ЦК України, згідно якої прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
За твердженнями позивача, датою офіційного повернення Приміщення має бути визнана дата закінчення строку дії Договору, а саме 14.08.2024.
Також позивач вказує, що його зобов`язання перед ФОП Дідиком А.В. по Договору мали полягати виключно у сплаті заборгованості із суборендної плати у розмірі 340 692,85 грн. 
У відповіді на відзив на позовну заяву позивач зазначає, що ним зазначено способи захисту, визначені ст. 16 ЦК України, які окремо або в сукупності відповідають позовним вимогам, зазначеним у позовній заяві, а саме:
- припинення правовідношення;
- відновлення становища, яке існувало до порушення;
- визнання права.
Також позивач вважає, що ним було зазначено способи захисту, передбачені ст. 20 ГК України, а саме:
- припинення господарських правовідносин;
- визнання відсутності прав;
- відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання.

3.2. Аргументи ФОП Дідик А.В.
У якості заперечень проти позовних вимог відповідач, посилаючись на ст.16 ЦК України, зазначає, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідач вважає, що заявлені позивачем вимоги не відповідають способам захисту, визначеним ст.16 ЦК України, а також обраний спосіб захисту не встановлений договором або законом.
За твердженнями відповідача, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.
Також ФОП Дідик А.В. зазначає, що позивачем не надано жодного доказу направлення заявлених ним документів, що свідчить про незаконність і необґрунтованість посилання позивача на документи, як на докази повідомлення ФОП Дідика А.В. про готовність майна до повернення з суборенди.
Відповідач вказує, що не відмовлявся приймати від позивача оплату суборенди. У свою чергу, позивачем не надано будь-яких доказів відмови ФОП Дідика А.В. від прийняття оплати суборенди.
Відповідач вважає, що ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» не зазначено яке конкретне право чи інтерес підлягають захисту у спосіб, зазначений у позовній заяві, та у чому полягає порушення такого права чи інтересу з боку ФОП Дідика А.В.
Враховуючи викладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

4. Фактичні обставини справи встановлені судом.
20.09.2021 між ФОП Дідик А.В., як Орендарем, та ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА», як Суборендарем, було укладено Договір №20/09-21 суборенди нерухомого майна (далі – Договір) (т.1, а.с.22-24 на звороті).
Відповідно до п. 1.1 Договору, Орендар передає, а Суборендар приймає у тимчасове оплатне володіння та користування наступне нерухоме майно: нежитлові приміщення лот № 6 загальною площею 160 кв.м, які знаходяться на першому поверсі будівлі за адресою: м. Одеси, вул. Семена Палія, 103-5 (далі - Майно).
Згідно з п. 1.7 Договору, Орендар володіє Об`єктом оренди згідно Договору оренди майна №14/09 від 14.09.2021.
Пунктом 2.1 Договору визначено, передача майна здійснюється уповноваженими представниками Сторін та оформлюється шляхом підписання Акту передачі.
Згідно з п. 2.2 Договору, за отримане в суборенду Майно Суборендар щомісячно сплачує Орендарю суборендну плату. Сума суборендної плати становить:
3.1.1. з 22.09.2021 по 30.09.2021 – 3 291,50 грн;
3.1.2. з 01.10.2021 по 31.10.2021 – 11 337,00 грн;
3.1.3. з 01.11.2021 по 30.11.2021 – 10 971,50 грн за один календарний місяць;
3.1.4. з 01.12.2021 – 96 000,00 грн за один календарний місяць.
Відповідно до п. 3.2 Договору, Суборендна плата нараховується:
3.2.1. за календарний місяць суборенди (за винятком випадку, передбаченого підпунктом 3.2.2. п. 3.2. Договору) – з першого числа місяця по останнє число місяця;
3.2.2 за останній місяць суборенди з першого числа останнього місяця суборенди по дату повернення Суборендарем Майна Орендарю за «Актом приймання-передачі приміщень з суборенди» (надалі за текстом «Акт повернення»).
Пунктом 3.3 Договору встановлено, що Суборендар зобов`язаний сплачувати суборендну плату шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на банківський рахунок Орендаря в наступні строки:
3.3.1. суму суборендної плати за четвертий та п`ятий місяці суборенди (з 01.12.2021 по 31.01.2022) у розмірі 192 000,00 грн, Суборендар попередньо сплачує протягом 5 банківських днів з дати укладання Договору.
3.3.2. в інших випадках, крім зазначеного у підпункті 3.3.1 пункту 3.3. Договору, суборендна плата сплачується суборендарем Орендарю щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця за поточний місяць користування об`єктом оренди.
За пунктом 3.6 Договору, витрати Орендаря на оплату комунальних послуг (кондиціювання, водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, охорона, експлуатаційні послуги та ін.) (далі - Комунальні витрати) до суборендної плати не включаються та щомісячно оплачуються (компенсуються) Суборендарем окремо на підставі рахунків, виставлених Орендарем, за попередній (звітний) місяць.
Згідно з п. 3.7 Договору, Суборендар зобов`язаний щомісячно компенсувати (сплачувати) Орендарю Комунальні витрати згідно з рахунками, що надаються Орендарем, протягом 3 банківських днів з дати отримання Суборендарем відповідних рахунків, шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на банківський рахунок Орендаря. При цьому, до складу Комунальних витрат щомісячно обов`язково включаються адміністративно-експлуатаційні Орендаря на забезпечення таких послуг в розмірі 10% (десяти відсотків) від вартості спожитих Суборендарем комунальних послуг у відповідному звітному (календарному) місяці.
За пунктом 3.8 Договору, компенсація Суборендарем Орендарю Комунальних витрат здійснюється за період з дати передачі Майна Суборендарю за Актом передачі (включно) по дату повернення Суборендарем Майна Орендарю за Актом повернення (включно). 
Відповідно до п. 7.1 Договору, Суборендар зобов`язаний повернути майно Орендарю за Актом повернення в останній день строку дії Договору в стані не гіршому ніж той, в якому Майно було передано в суборенду з урахуванням нормального зносу. Під нормальним зносом Майна сторони розуміють такий рівень зносу, який мав би місце незалежно від того, хто здійснює користування Майном, за відсутності його механічних та інших пошкоджень.
Пунктом 7.2 Договору, Суборендар зобов`язаний, не пізніше, ніж в останній день дії Договору:
7.2.1. за свій рахунок привести Майно до стану, не гіршого, ніж той, в якому Майно було передано в суборенду. урахуванням нормального зносу, або сплатити, письмово погоджену з Орендарем, вартість робіт з такого приведення;
7.2.2 письмово повідомити Орендаря про готовність Майна до повернення з суборенди.
Згідно з п. 7.3. Договору, вартість робіт з приведення Майна до стану не гіршого, ніж той, в якому Майно було передано в суборенду, з урахуванням нормального зносу, визначається Орендарем за участю будівельного підприємства (підприємства, яке надає послуги з будівництва чи ремонту нерухомого майна), визначеного Орендарем на власний розсуд та є для Суборендаря обов`язковою для сплати протягом 8 календарних днів з дати направлення Орендарем вимоги про таку сплату на адресу Суборендаря, вказану в Договорі.
Відповідно до п. 7.5 Договору, датою закінчення (припинення) використання Майна Суборендарем вважається дата підписання обома Сторонами Акта повернення, за яким Суборендар повернув Майно Орендарю, крім випадків прямо передбачених Договором.
Пунктом 8.4 Договору визначено, що за порушення строку повернення Майна Орендарю (пункт 7.1. Договору) Суборендар сплачує Орендарю неустойку в розмірі подвійної місячної суборендної плати (виходячи з розміру суборендної плати, що діє на момент припинення Договору) за час прострочення. Нарахування неустойки здійснюється протягом усього періоду прострочення, незалежно від його тривалості.
За пунктом 10.1 Договору, він набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами та діє до 14.08.2024 включно.
Пунктами 10.3-10.6 Договору визначено, що він може бути змінений або розірваний у судовому порядку або за згодою Сторін, яка підтверджується додатковою угодою до Договору, підписаною обома Сторонами, крім випадків прямо передбачених Договором.
Сторони визнають, що Договір вважається розірваним за згодою Сторін при направленні Стороною іншій Стороні повідомлення про розірвання Договору. У цьому випадку Договір вважається розірваним з дати, зазначеної у такому повідомленні. Повідомлення про розірвання Договору має бути направлено Стороною іншій Стороні за адресою, зазначеною у Договорі, не пізніше, ніж за 60 (шістдесят) календарних днів до дати розірвання Договору, зазначеної у такому повідомленні.
У разі відмови Суборендаря від підписання Акту передачі або його бездіяльності щодо підписання вказаного акту та/або фактичного приймання Майна після сплати платежів, передбачених підпунктом 3.3.1. пункту 3.3. Договору, Орендар має право відмовитися від Договору в порядку, передбаченому пунктом 10.4. Договору. В даному випадку будь-які платежі Суборендарю не повертаються (не компенсуються).
Згідно Акту приймання-передачі приміщень в суборенду від 22.09.2021, який є Додатком №1 до Договору (т.1, а.с.25), Орендар передав, а Суборендар прийняв об`єкт оренди, загальною площею 160 кв.м, знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, буд. 103-Б.
Також між сторонами було затверджено План-схема приміщень, яка є Додатком №2 до Договору (т.1, а.с.25 на звороті).
Додатковою угодою до Договору від 24.02.2022, сторони дійшли згоди щодо зміни суми суборендної плати (т.1, а.с.26).
Листом за №07/04/25-01 від 07.04.2025 ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» повідомило ФОП Дідик А.В., що станом на 14.08.2024 Товариство вже не володіло та не користувалося приміщенням яке є об`єктом суборенди, однак ФОП Дідик А.В. не підписано акт приймання-передачі, у зв`язку з чим а також з метою документальної фіксації припинення володіння та користування Товариством орендованими у ФОП Дідик А.В. приміщенням, ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» просило підписати акт приймання-передачі приміщення (т.1, а.с. 37).
Відповідно до листа №А736 від 28.03.2024 ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» зверталася до ФОП Дідик А.В., в якому просила розірвати Договір з 28.05.2024 у зв`язку з виробничою необхідністю. Разом із даним листом було направлено додаткову угоду про розірвання та акт приймання-передачі (т.1, а.с.41).
Листом за №А736 від 29.05.2024 (т.1, а.с. 40) ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» зверталося до ФОП Дідик А.В. в якому зазначала, що Товариством 28.03.2024 (вих. №4736) направлено листа-повідомлення, у якому зазначено про розірвання Договору з 28.05.2024, тобто через 60 днів з дня направлення вказаного листа, як це передбачено п.10.4. Договору. Разом з листом було направлено два примірники додаткової угоди про розірвання від 28.03.2024 та акт приймання-передачі (повернення) приміщення від 28.05.2024. Вказаний лист було надіслано засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта", та додатково у месенджері "Вайбер". Таким чином, ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» зазначило, що повністю виконало свій обов`язок щодо належного повідомлення іншої сторони про дострокове розірвання Договору з 28.05.2024.
Також ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» зазначила, що станом на 29.05.2024 не отримало підписані угоду про розірвання Договору та акт приймання-передачі (повернення), що є порушенням умов Договору з Вашого боку.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №234097893 від 25.11.2020 торгівельне приміщення загальною площею 821,3 кв.м, що розташоване за адресою Одеська обл., м. Одеса, вул. Семена Палія, буд. 103-Б, прим. 2 належить на праві приватної власності ТОВ "БЛЕК СІ ДЕВЕЛОПМЕНТ" (т.1, а.с.128).
Згідно з листом ФОП Швіхне Алі №б/н від 08.12.2025 (т.1, а.с. 192) у відповідь на адвокатський запит адвоката Федь М.М., повідомлено, що на першому поверсі торговельного центру «EQUATOR» («Екватор») за адресою: вул. Семена Палія, буд. 103-Б, м. Одеса дійсно був розміщений магазин «ЧАРІВНА СКРИНЯ». Також зазначено, що вказане приміщення використовувалося фізичною особою- підприємцем Швіхне Алі в період часу з 09 09.2024 по 13.08.2025. Також до даного листа було надано копію договору суборенди нерухомого майна від 09.09.2024.
09.09.2024 між ФОП Дідик А.В. та ФОП Швіхне Алі укладено Договір суборенди нерухомого майна, за яким ФОП Дідик А.В., як Орендар, передав а ФОП Швіхне Алі, як Суборендар, прийняв у тимчасове оплатне володіння та використання нерухоме майно: частину нежитлового приміщення площею 110,0 кв.м, що знаходиться на першому поверсі будівлі за адресою: м. Одеса, вул. палія Семена, буд. 103-Б (а.с.64-68).
Також у матеріалах справи наявна копія Договору оренди №14/09 від 14.09.2021, укладеного між ТОВ «БЛЕК СІ ДЕВЕЛОПМЕНТ» (Орендодавець) та ФОП Дідик А.В. (Орендар), за умовами якого визначено, що Орендодавець надає Орендареві в тимчасове оплатне володіння та користування нерухоме майно: нежитлові приміщення, лот №6, загальною площею 160 кв.м, які знаходяться на першому поверсі будівлі за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, 103-Б, а Орендар щомісяця сплачує Орендодавцю плату за користування Об`єктом і відшкодовує усі витрати по оплаті спожитих комунальних послуг, відповідно до умов цього Договору (т.1, а.с. 212-214).
Ухвалою суду від 08.12.2025 було витребувано від ФОП Дідика А.В. належним чином засвічену копію Договору оренди або будь-якого іншого правочину (з усіма додатками та додатковими угодами до нього), яким підтверджуються повноваження ФОП Дідика А.В. на передачу в суборенду ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" нежитлового приміщення – лот №6, площею 160 кв.м, що знаходить за адресою м. Одеса, вул. Семена Палія, будинок 103-Б, за Договором суборенди нерухомого майна №20/09-21 від 20.09.2021, а також витребувано від ФОП Дідика А.В. належним чином засвічені копії всіх Договорів суборенди (з усіма додатками та додатковими угодами до них) нерухомого майна щодо нежитлового приміщення лот №6, площею 160 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , та які укладені витребувано від ФОП Дідиком А.В. за період з серпня 2024 по грудень 2025.
На виконання даної ухвали суду відповідачем було надано до суду заяву №29/12 від 29.12.2025, в якій повідомлено що ФОП Дідиком А.В. за період з серпня 2024 року по грудень 2025 року не укладались договором суборенди нерухомого майна щодо нежитлового приміщення лот №6 площею 160 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Семена Палія, буд. 103-Б (т.1, а.с.210).
Також судом було встановлено, що ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» зверталось до Господарського суду Одеської області із позовом до ФОП Дідик А.В. про розірвання договору суборенди нерухомого майна №20/09-21 від 20.09.2021, та рішенням Господарського суду Одеської області від 16.12.2024 у справі №916/3212/24, у задоволенні позову ТОВ «ВИГІДНА ПОКУПКА» до ФОП Дідик А.В. відмовлено повністю.

5. Позиція суду щодо встановлених обставин справи.
Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини 1, 2 ст.5 ГПК).
Відповідно до статей 15, 16 ЦК кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
При цьому позивач самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту.
Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюється судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову. Близькі за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.07.2022 у справі №806/5244/15, постановах Верховного Суду від 10.01.2024 у справі №489/742/20, від 21.02.2024 у справі №918/1130/22.
Із змісту заявлених у справі вимог вбачається, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного між ними Договору №20/09-21 від 20.09.2021 суборенди нерухомого майна, а саме нежитлових приміщень лот № 6, загальною площею 160 кв.м, які знаходяться на першому поверсі будівлі за адресою: м. Одеси, вул. Семена Палія, 103-Б.
Як було встановлено судом, за пунктом 10.1 Договору, він набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами та діє до 14.08.2024 включно.
За твердженнями позивача, листом за №А736 від 28.03.2024 ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" повідомила відповідача про дострокове розірвання договору та про наміри звільнення займаного ним приміщення, яке було звільнено позивачем 28.05.2024, про що відповідача було повідомлено шляхом направлення листа №А736 від 29.05.2024.
Водночас, як вказує сам позивач, акту повернення приміщення між сторонами укладено не було, у зв`язку з ухиленням від цього ФОП Дідика А.В., в зв`язку з чим позивач звернувся до Господарського суду Одеської області з даним позовом.
Як зазначає позивач, дані вимоги заявлені з метою унеможливлення майбутнього звернення з позовом ФОП Дідика А.В. про стягнення з ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" значно більшої суми ніж та, що заявлена як остаточна заборгованість позивача.
Положеннями статті 20 Господарського кодексу України та статті 16 Цивільного кодексу України визначені способи захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, дійшовши висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу.
Наведене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.06.2018 у справі №338/180/17 та від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала, що, як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (постанови від 22.08.2018 у справі №925/1265/16, від 22.09.2020 у справі №910/3009/18, від 22.06.2021 у справі №334/3161/17, від 15.11.2023 у справі №916/1174/22).
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16). Тобто це дії, спрямовані на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі способи мають бути доступними й ефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №310/11024/15-ц та від 01.04.2020 у справі №610/1030/18).
Велика Палата Верховного Суду також вказує, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі №910/3907/18, від 09.02.2021 у справі №381/622/17, від 02.02.2021 у справі №925/642/19).
Застосований спосіб захисту права чи інтересу повинен бути ефективним - таким, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект, повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам (п.74 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2024 у справі №757/23249/17).
Отже, звернення до суду з позовною вимогою, задоволення якої не здатне поновити права позивача, не буде практичним та ефективним, а суди, розглядаючи таку вимогу, фактично здійснюватимуть "розгляд заради розгляду".
Розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 та від 20.07.2022 у справі №806/5244/15).
Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. У п.145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom) Європейський суд з прав людини виснував, що зазначена норма Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення саме порушеного права особи, яка звернулася за судовим захистом.
Господарський суд зазначає, що позивачем заявлені позовні вимоги про визнання припиненою дії Договору суборенди з 15.08.2024 та визнання поверненим 14.08.2024 позивачем майна із суборенди та передачі його відповідачу, що на думку суду, за своєю природою є вимогами про встановлення фактів.
Водночас, вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №910/3232/22, постанові Верховного Суду від 04.09.2020 у справі №910/10764/19, постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16.
Крім того з наявних у матеріалах справи документів судом встановлено, що за пунктом 10.1 Договору, строк його дії встановлено до 14.08.2024 включно, натомість інші умови Договору не містять положень щодо його продовження його строку дії, без укладення відповідних угод.
Таким чином суд вказує, що Договір суборенди нерухомого майна №20/09-21, який був укладений між ФОП Дідиком А.В. та ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" 20.09.2021, щодо суборенди нежитлового приміщення лот №6 розташованого за адресою: вул. Семена Палія, буд. 103-Б, м. Одеса, є таким що закінчив свою дію, у зв`язку зі спливом строку на який його було укладено. 
Щодо позовних вимог про визнання таким, що відсутнє, право у відповідача на стягнення з ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" неустойки за Договором суборенди та встановлення остаточної заборгованості ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" перед ФОП Дідик А.В. за Договором суборенди у розмірі 340 692,85 грн, суд зазначає таке:
Визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц, зазначила зокрема таке: застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права.
Задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним.
Якщо кредитор, який діяв в умовах правової невизначеності, у минулому порушив права особи, яку він вважає боржником, то для останнього ефективним способом захисту буде той, який спрямований на захист порушеного права, а не на превентивний захист інтересу. Тобто звернення з позовом для усунення правової невизначеності, яка існувала у минулому, в означеній ситуації не є ефективним способом захисту.
Зокрема, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання.
Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора, зокрема про визнання поруки припиненою. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений.
Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що порука припинилася.
Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.
У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, або такий спір суд уже вирішив, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту.
Відповідні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.01.2021 у справі №522/1528/15-ц.
Враховуючи викладене господарський суд доходить висновку, що встановлення наявності у ФОП Дідика А.В. права на стягнення заборгованості з ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" за Договором суборенди, нарахування і стягнення неустойки за несвоєчасне повернення об`єкту суборенди, розмір відповідної заборгованості повинні встановлюватися судом при розгляді спору про стягнення коштів. Натомість ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" повинно доводити або спростовувати відповідні обставини саме при розгляді спору про стягнення з нього коштів, оскільки в такому спорі предметом доказування є саме факт наявності відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування такого боргу.
Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі №925/642/19, від 22.06.2021 у справі №200/606/18 та від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц). Вказане логічно вичерпує потребу дослідження інших обставин (подібний висновок міститься в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2025 у справі №910/6200/24).
Так, відмовляючи у позові через неналежний спосіб захисту, суд має утриматися від встановлення фактів та надання правових оцінок, які створять преюдицію для сторін конфлікту у разі звернення з іншим позовом (постанови Верховного Суду від 11.09.2025 у справі №916/4532/24, від 13.06.2024 у справі №924/620/23 та від 07.02.2024 у справі №925/1368/22).
Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів, зокрема, мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").
Таким чином суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ "ВИГІДНА ПОКУПКА" до ФОП Дідика А.В. у повному обсязі у зв`язку з обранням позивачем неналежного способу захисту. 
Приймаючи до уваги відмову суду в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України, відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, суд
УХВАЛИВ:
1.У задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
2.Судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають та покладаються на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 21 травня 2026 р.

Суддя Ю.М. Невінгловська