РІШЕННЯ
Іменем України

25 червня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/413/26 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Новик Т.О. за участю секретаря судового засідання Заєць І.М., розглянувши у порядку загального позовного провадження справу 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" (код ЄДРПОУ 30481568), вул. Піщанівська, 28, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область, 15600
до відповідача: Менської міської ради (код ЄДРПОУ 04061777), вул. Героїв АТО, 6, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область, 15600; 
про визнання права власності

за участю представників сторін:
від позивача: 
від відповідача: 

Суть спору. Позиції учасників справи, їх заяви і клопотання та процесуальні дії суду щодо розгляду справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард" звернулося до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Менської міської ради про визнання за позивачем права власності на квартиру, площею 25,5 м.2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01: 9780-4504-6862-8363.
В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на приписи статті 392 Цивільного кодексу України та зазначає, що рішенням виконавчого комітету Менської міської ради Менського району Чернігівської області від 25.04.2002 № 123 визнане право власності на вказаний вище об`єкт нерухомості за Сільськогосподарським кооперативом “Авангард” (правонаступником якого є позивач, про що наданий витяг з ЄДРПОУ), проте, правовстановлюючі документи (свідоцтво про право власності) на цей об`єкт відсутні, що позбавляє позивача, на балансі якого знаходиться об`єкт нерухомості, можливості зареєструвати спірний об`єкт у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.05.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.06.2026 об 10:00 год., встановлено сторонам строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень, письмових пояснень.
Позивачу та відповідачу ухвала суду від 06.05.2026 доставлена до їх Електронних кабінетів ЄСІТС 30.04.2026 об 11:36 та 11:40 год. відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
В розумінні статті 242 ГПК України учасники належним чином повідомлені про розгляд справи в суді, про встановлені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив, пояснень, заперечень.
27.05.2026 відповідачем через підсистему «Електронний суд» подані пояснення у справі №927/413/26, відповідно до яких відповідач повідомив наступне:
- рішенням виконавчого комітету Менської міської ради від 25 квітня 2002 року № 123 «Про визнання права власності за СК «Авангард» дійсно було визнано право власності за сільськогосподарським кооперативом «Авангард» на житлові будинки, зокрема і на зазначену в позовній заяві квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ;
- вказане рішення було прийняте на підставі чинної на той час Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року № 121 (наказ втратив чинність 06.08.2012 року) та відповідно до даного рішення оформлення свідоцтв про право власності було доручено Чернігівському МБТІ. Менська міська рада не здійснювала оформлення свідоцтв про право власності та відповідно не має на зберіганні їх примірників;
- за результатами розгляду листа ТОВ «МЕНА-АВАНГАРД» від 30.09.2026 було надано відмову у видачі свідоцтв про право власності (в тому числі і на вказану в позовній заяві квартиру) в зв`язку з відсутністю законодавчих підстав;
- у квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані особи відсутні.
Крім того, у вказаних поясненнях відповідач просить суд підготовче засідання та розгляд справи по суті провести без участі представника Менської міської ради за наявними в матеріалах справи документами.
Зважаючи на те, що відповідачу в силу приписів статті 42 ГПК України надано право подавати докази, заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи і міркування, суд прийняв пояснення відповідача до розгляду та долучив до матеріалів справи.
27.05.2026 від позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява, у якій позивач просить суд розглянути позовну заяву без участі представника позивача.
01.06.2026 через підсистему «Електронний Суд» від ТОВ «Мена Авангард» надійшла заява, в якій позивач у зв`язку з допущеною технічною помилкою щодо загальної площі квартири, яка є об`єктом спору у цій справі, просить суд позовні вимоги у справі № 927/413/26 розглядати в такій редакції: «Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕНА-АВАНГАРД» (код згідно з ЄДРПОУ 30481568) право власності на квартиру площею 37,6 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:9780-4504-6862-8363».
Заява позивача від 01.06.2026 прийнята судом до розгляду та долучена до матеріалів справи.
У підготовчому засіданні, яке відбулось 02.06.2026, судом постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.06.2026 о 10:20 год., про що сторін повідомлено ухвалою повідомленням від 02.06.2026.
08.06.2026 через підсистему «Електронний Суд» від ТОВ «Мена Авангард» надійшли пояснення, у яких позивач звертає увагу суду на те, що в наданих відповідачем поясненнях не міститься вказівки на незгоду з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а отже, Відповідач не заперечує проти обставин та доводів викладених в позовній заяві.
Пояснення позивача від 08.06.2026 долучені судом до матеріалів справи.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Судом забезпечено можливість реалізації сторонами своїх процесуальних прав сторони у господарському процесі, у тому числі права на судових захист.
Будь-яких інших заяв та клопотань від сторін не надходило.
У судовому засіданні 25.06.2026 на підставі ч. 4 ст. 240 ГПК України судом підписано скорочене рішення без його проголошення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Згідно з рішенням виконавчого комітету Менської міської ради Чернігівської області від 25.04.2002 №123 за сільськогосподарським кооперативом “Авангард” визнано право власності на житлові будинки, зокрема, на квартиру за адресою: вул. Сидоренка (наразі – Олександра Мигулі), б. 34-Б, за номером 16, у м. Мена Корюківського району Чернігівської області. 
Рішення прийняте Менською міською радою в межах її повноважень на підставі чинної на той час Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб (затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121, що втратив чинність 06.08.2012). 
Вказаним рішенням оформлення свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомого майна доручено Чернігівському МБТІ.
Як установлено судом Сільськогосподарським кооперативом “Авангард” не вчинено дій з оформлення свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: вул. Сидоренка (наразі – Олександра Мигулі), б. 34-Б, за номером 16, у м. Мена Корюківського району Чернігівської області, про що повідомлено Товариством з обмеженою відповідальністю “Трудовий колектив Чернігівського обласного бюро технічної інвентаризації” у листі від 25.06.2024 № 218.
Згідно з відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань правонаступником Сільськогосподарського кооперативу “Авангард” є Товариство з обмеженою відповідальністю “Мена – Авангард”, код ЄДРПОУ 30481568 (позивач у справі) внаслідок державної реєстрації створення юридичної особи в результаті перетворення (з 30.08.2013 року).
Відповідно до інвентарної картки обліку основних засобів ТОВ «Мена-Авангард» квартира № 16 по вул. Мигулі Олександра, буд. № 34-Б, у м. Мена Корюківського району Чернігівської області була поставлена на баланс позивача.
ТОВ “Мена-Авангард” 24.06.2024 виготовлено технічний паспорт на об`єкт нерухомості: квартиру №16 по вул. Кочура Григорія (наразі – Олександра Мигулі), буд. № 34-Б, у м. Мена Корюківського району Чернігівської області, загальна площа якої становить 37,6 кв.м (реєстраційний номер в Реєстрі будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи ТІ01:9780-4504-6862-8363). 
З метою здійснення державної реєстрації права власності на спірний об`єкт нерухомості, ТОВ “Мена-Авангард” звернулося до Менської міської ради з проханням видати свідоцтво про право власності на цей об`єкт згідно з рішенням виконкому Ради від 25.04.2002 № 123.
Листом № 04-14/2041 від 30.10.2024 Менська міська рада відмовила у вчиненні Радою реєстраційних дій, оскільки питання, порушене заявником, знаходиться поза межами повноважень Ради, з огляду на зміни в чинному законодавстві.
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Савченко Л. С. від 23.04.2026 № 84425948 ТОВ “Мена – Авангард” відмовлено в проведенні реєстраційних дій, позаяк подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Рішенням двадцять третьої сесії Менської міської ради восьмого скликання від 26.09.2022 № 318 «Про перейменування об`єктів топоніміки на території населених пунктів Менської територіальної громади» вулицю Сидоренка перейменовано на вулицю Григорія Кочура.
Рішенням шістдесят четвертої сесії Менської міської ради восьмого скликання від 27.08.2025 №490 «Про перейменування вулиці Григорія Кочура в місті Мена Чернігівської області» вулицю Григорія Кочура перейменовано на вулицю Олександра Мигулі в місті Мена Чернігівської області.
За твердженням позивача, у зв`язку з відсутністю законодавчо визначеного механізму для набуття права власності на спірний об`єкт нерухомості у позасудовий спосіб, позивач фактично позбавлений будь-якої законної можливості захисту своїх прав, ніж шляхом звернення до суду для визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомості, у порядку статті 392 Цивільного кодексу України.
Нормативно-правове обґрунтування, оцінка доказів та висновки суду.
Згідно із статтями 11, 15 Цивільного кодексу України (далі в тексті – ЦК України) цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.
Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів визначений в статті 16 Цивільного кодексу України, зокрема, шляхом визнання права.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до статей 316, 319, 321 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні.
За статтею 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Традиційно, підстави набуття права власності поділяють на первісні (набуття права власності вперше, незалежно від волі попередніх власників) і похідні (зміна власника). Розглядаючи спори про захист права власності, набутого в похідний спосіб, судам необхідно враховувати імовірність наявності прав на відповідне майно в інших осіб.
Відповідно до положень Цивільного кодексу України до первісних підстав набуття права власності належать набуття права на новостворене майно, у тому числі об`єкт будівництва (стаття 331 ЦК України), переробка речі (стаття 332 ЦК України), привласнення загальнодоступних дарів природи (стаття 333 ЦК України), набувальна давність (стаття 344 ЦК України) та інші.
Найбільш поширеними похідними способами набуття права власності юридичними особами є набуття права власності на підставі правочинів (стаття 334 ЦК України) та внаслідок правонаступництва (стаття 107 ЦК України). У похідних способах набуття права власності на майно судам необхідно враховувати вірогідність наявності на це майно прав інших осіб – не власників, наприклад, іпотекодержателя, заставодержателя, орендаря, іншого суб`єкта обмеженого речового права. Ці права, як правило, не повинні втрачатися при зміні власника речі, яка переходить до нового власника, маючи обтяження. 
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише в випадках і в порядку, установлених законом (стаття 319 ЦК України).
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частина 2 статті 328 ЦК України).
За статтею 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності.
Суб`єктом вимог про визнання права власності може бути будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності в зв`язку з наявністю щодо цього майна сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи необхідністю отримати правовстановлюючі документи.
Разом з тим, визнання права - це спосіб захисту, який застосовується у випадку спору між суб`єктами щодо наявності чи відсутності правовідносин між суб`єктами і, відповідно, наявності чи відсутності права та обов`язку. Отже, цей спосіб захисту використовується, якщо належне певній особі право не визнається чи оспорюється іншою особою та з метою усунення невизначеності та створення умов для здійснення права. Невизнання права особи, яке дає підстави для його визнання в судовому порядку, передбачає, що особа, яка має обов`язок вчинити певні дії для реалізації права іншої особи, протиправно не вчинила цих дій, що перешкоджає цій особі використати суб`єктивне право.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачу, на балансі якого знаходиться об`єкт нерухомості: квартира 16 загальною площею 37,6 кв. м (житлова 20,8 кв. м) по вулиці Сидоренка (перейменовано на вулицю Григорія Кочура, яку потім перейменовано на вулицю Олександра Мигулі), б. 34-Б, в місті Мена, Корюківського району, Чернігівської області, і який є правонаступником Сільськогосподарського кооперативу “Авангард” - власника цього майна згідно з рішенням виконавчого комітету Менської міської ради Чернігівської області від 25.04.2002 №123, Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Савченко Л. С. від 23.04.2026 № 84425948 відмовлено в проведенні реєстраційних дій, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Отже державна реєстрація прав є засвідченням державою вже набутого особою права власності.
Згідно із положеннями статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.
Стаття 27 вказаного Закону визначає перелік документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно, та на підставі яких проводиться Державна реєстрація права власності та інших речових прав.
За законодавством, чинним на час набуття Сільськогосподарським кооперативом “Авангард” прав на об`єкт нерухомого майна, що є об`єктом спору у цій справі, рішення виконавчого комітету Менської міської ради Чернігівської області від 25.04.2002 №123, яким визнано право власності на житлові будинки, зокрема, на квартиру за адресою: вул. Сидоренка (наразі – вул. Олександра Мигулі), б. 34-Б, за номером 16, у м. Мена Корюківського району Чернігівської області за СГК «Авангард», є належною підставою набуття права власності на цей об`єкт нерухомого майна. Свідоцтво на право власності є документом, який посвідчує наявність такого права. Існування права власності у відповідного суб`єкта не залежить від наявності чи відсутності в нього такого свідоцтва.
Відтак, аналіз доводів сторін відносно заявлених вимог, поданих доказів, їх взаємозв`язок в сукупності з урахуванням змісту статей 75-79, 86 ГПК України, дає суду дійти висновку про наявність підстав для задоволення цього позову з підстав невизнання державою набутого позивачем права власності на квартиру за номером АДРЕСА_2 .
Водночас суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Відповідно до ч. 1 ст. 108 Цивільного кодексу України перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.
Таким чином законодавець визначив дві форми припинення юридичної особи - в результаті реорганізації або в результаті ліквідації, а також визначив наслідки припинення юридичної особи в результаті реорганізації, які, на відміну від припинення юридичної особи в результаті ліквідації, полягають, зокрема у переході майна, прав і обов`язків до правонаступників.
Отже, можливості правонаступництва майна, прав і обов`язків перетвореного підприємства іншою, ніж правонаступник, особою наведені вище положення чинного законодавства не передбачають, а відтак ТОВ «Мена-Авангард» є правонаступником усього майна Сільськогосподарського кооперативу “Авангард”.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою проведення державної реєстрації прав є судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Відтак вимога про визнання права власності є належним та ефективним способом захисту у даній справі за встановлених судом обставин.
Розподіл судових витрат.
За приписами частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За частиною 9 цієї статті Кодексу в випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
Суд, врахувавши приписи частини 9 статті 129 ГПК України, поклав судові витрати зі сплати судового збору в сумі 6286,33 грн (платіжна інструкція від 04.05.2026 № 10655) на позивача, оскільки спір виник з вини СК “Авангард” (правонаступником якого є позивач), який своєчасно не вжив заходів з метою належного оформлення права власності на спірний об`єкт нерухомості. 
Керуючись статтями 13, 14, 42, 46, 73-80, 86, 123, 129, 202, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю “Мена-Авангард” (вул. Піщанівська, 28, м. Мена, Корюківський район, Чернігівська область, 15600, код ЄДРПОУ 30481568) право власності на квартиру, площею 37,6 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01:9780-4504-6862-8363. 
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.
Повне рішення складено 25.06.2026.

Суддя Т.О.Новик