Справа № 466/4428/25
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

21 травня 2026 року м. Львів
Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді Федорової О.Ф.
секретар судового засідання Волянська Н.В.
склад учасників справи:
заявник ОСОБА_1 
представник заявника ОСОБА_1 – адвокат Брегей І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м. Львова цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Брегей Ірини Стефанівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, -
встановив:
В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває цивільна справа в порядку окремого провадження за заявою представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Брегей Ірини Стефанівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Стислий виклад позиції заявника:
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 09.12.2017 року по 25.01.2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25.01.2024 року у справі №466/13719/23, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Даним рішенням суду встановлено, що на час проходження служби матері дитини в ЗС України та за згодою батьків, донька проживатиме з батьком за його адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 проходить військову службу в ЗСУ. Дитина фактично проживає разом із батьком без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .
За погодженням між батьками та з врахуванням інтересів дитини, вирішено, що дитина залишається проживати з батьком.
Зазначає, що з метою уникнення ризику мобілізації заявника ОСОБА_1 , як єдиної особи, що виховує та доглядає за дитиною та залишення дитини без батьківського піклування, а також з метою захисту прав та інтересів дитини, необхідно здійснити юридичну фіксацію факту знаходження дитини на самостійному вихованні та утриманні заявника ОСОБА_1 .
Дана заява не має на меті оспорювання або припинення батьківських прав заінтересованої особи ОСОБА_2 , а вжита, як засіб для встановлення факту, в контексті вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що заявник ОСОБА_1 , як батько самостійно виховує та утримує дитину.
Вказує, що встановлення факту самостійного виховання заявником ОСОБА_1 дитини необхідне для уникнення ризику мобілізації заявника ОСОБА_1 , як єдиної особи, що виховує та доглядає за донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та залишення дитини без батьківського піклування.
Просить заяву задовольнити та встановити факт, що заявник ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
23.05.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли пояснення представника заінтересованої особи Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, як органу опіки та піклування Джурик Ірини, у яких вона просила заяву про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду, роз`яснивши заявнику ОСОБА_1 , що він має право звернутися із даними вимогами у загальному позовному провадженні, подавши відповідний позов.
02.06.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшли пояснення заінтересованої особи ОСОБА_2 , у яких вона не заперечила проти встановлення факту самостійного виховання та утримання доньки заявником ОСОБА_1 . Зазначила, що на даний час вона проходить військову службу за мобілізацією у ЗСУ та не може здійснювати щоденного спілкування та догляду за дитиною, оскільки військова служба в умовах воєнного стану передбачає переміщення по території України, в тому числі і в зону бойових дій. Заявник ОСОБА_1 самостійно виховує та утримує їхню доньку. Вважає, що встановлення даного факту є важливим для подальшого оформлення заявником ОСОБА_1 відстрочки та захистить права їхньої дитини, яка може залишитись без батьківського піклування у разі його мобілізації.
Заяви (клопотання) учасників справи:
02.06.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява заінтересованої особи ОСОБА_2 , у якій вона підтримала заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, просила таку задовольнити, розгляд справи проводити за її відсутності.
04.06.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Брегей Ірини Стефанівни про виклик свідків.
02.06.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява заінтересованої особи ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
01.07.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Брегей Ірини Стефанівни про долучення додаткових доказів.
06.08.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява заінтересованої особи ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
07.08.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Брегей Ірини Стефанівни про виклик свідків.
11.08.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Брегей Ірини Стефанівни про долучення додаткових доказів.
05.09.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_2 – адвоката Сметюх Вероніки Сергіївни про розгляд справи в режимі відеоконференції.
09.09.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Брегей Ірини Стефанівни про виклик свідка.
23.09.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява представника заінтересованої особи ОСОБА_2 – адвоката Сметюх Вероніки Сергіївни про відвід судді.
12.12.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява заінтересованої особи ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
16.12.2025 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява заінтересованої особи ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
05.03.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло клопотання представника заінтересованої особи ОСОБА_2 – адвоката Сметюх Вероніки Сергіївни, у якій вона просила проводити розгляд справи без її участі.
04.05.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшло спільне клопотання заявника ОСОБА_1 та його представника – адвоката Брегей Ірини Стефанівни про відмову від виклику та допиту свідка.
04.05.2026 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява заінтересованої особи ОСОБА_2 , у якій вона просила проводити наступні судові засідання без її участі.
Процесуальні дії суду по справі:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14.05.2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08.07.2025 року відмовлено у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.08.2025 року відмовлено у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.08.2025 року визнано явку заявника ОСОБА_1 та заінтересованої особи ОСОБА_2 у судове засідання обов`язковою.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 09.09.2025 року відмовлено у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2025 року заяву про відвід судді визнано необґрунтованою.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.09.2025 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 26.11.2025 року задоволено заяви про виклик свідків.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 15.12.2025 року відмовлено у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 року відмовлено у задоволенні заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.12.2025 року визнано явку заінтересованої особи ОСОБА_2 в судові засідання обов`язковою.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.03.2026 року застосовано заходи процесуального примусу до заінтересованої особи ОСОБА_2 .
В судовому засіданні 05.03.2026 року:
- заявник ОСОБА_1 просив задовольнити заяву про встановлення факту, що має юридичне значення. Пояснив, що самостійно здійснює догляд за дитиною за спільною згодою із матір`ю дитини, яка проходить службу в ЗСУ. Вказав, що мати дитини зв`язується із донькою за допомогою телефонного зв`язку, за можливості надає матеріальну допомогу. Зазначив, що із доглядом у вихідні дні йому допомагають дід та баба дитини, проте вони є непрацездатними. Вказав, що метою звернення із заявою є необхідність отримання відстрочки від мобілізації, для продовження здійснення догляду та виховання дитини.
- представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 у вирішенні питання щодо задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, поклався на розсуд суду. Звернув увагу на необхідності врахування інтересів дитини.
В судовому засіданні 04.05.2026 року:
- заявник ОСОБА_1 вказав, що спір стосовно виховання дитини відсутній, рішення суду потрібне для оформлення відстрочки від мобілізації.
- заінтересована особа ОСОБА_2 пояснила, що у неї з заявником ОСОБА_1 є усна домовленість про догляд за дитиною. Зазначила, що вона проходить службу в ЗСУ з вересня 2022 року. З того часу дитина за її бажанням проживає із батьком. З дитиною спілкується по телефону. Двома частинами, двічі на місяць надсилає на карту батька дитини кошти у розмірі близько 15000-20000 грн. Спір стосовно виховання дитини відсутній. Підтримала заяву про встановлення факту, що має юридичне значення та просила таку задовольнити, оскільки встановлення факту напряму стосується інтересів дитини.
Допитана в судовому засіданні 04.05.2025 року свідок ОСОБА_5 повідомила, що заінтересована особа ОСОБА_2 є її дочкою, а заявник ОСОБА_1 є її колишнім зятем. Пояснила, що після того як заінтересована особа ОСОБА_2 у 2022 році почала проходити службу в ЗСУ, постало питання щодо місця проживання дитини ОСОБА_3 , оскільки дівчинка проживала з матір`ю. Було прийняте спільне рішення між батьками та дитиною, що ОСОБА_3 буде проживати з батьком. Дитина не виявила бажання проживати з бабусею, а наполягла на тому, що буде жити з батьком. Зазначила, що з дитиною вони бачаться по вихідних.
Допитаний у судовому засіданні 04.05.2025 року свідок ОСОБА_6 повідомив, що заінтересована особа ОСОБА_2 є його дочкою, а заявник ОСОБА_1 є його колишнім зятем. Пояснив, що заінтересована особа ОСОБА_7 проходить службу в ЗСУ, та її рідко відпускають зі служби. З моменту мобілізації заінетерсованої особи ОСОБА_2 , онука проживає з батьком та перебуває на повному забезпеченні батька.
В судове засідання 12.05.2026 року:
- заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлялася у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подала заяву, у якій вона просила проводити розгляд справи без її участі;
- представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подав заяву, у якій він просив проводити судове засідання без участі представника заінтересованої особи.
- представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку. На адресу Шевченківського районного суду м. Львова подав заяву, у якій він просив проводити судове засідання без участі представника заінтересованої особи.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:
Судом встановлено, що:
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 16.07.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_8 .
Згідно з копією рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 25.01.2024 року, у справі №466/13719/23, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до копії довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №3145/1789 від 07.01.2024 року, солдат ОСОБА_2 , снайпер (2 категорії) 1 відділення снайперів взводу снайперів військової частини НОМЕР_2 , в період з 10.05.2023 року по 01.01.2024 року брала участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в н.п. Роботине Запорізької обл.
Згідно з копією довідки військової частини НОМЕР_2 від 18.05.2024 року №1789/3406, солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 .
Відповідно до копії довідки військової частини НОМЕР_3 від 29.05.2025 року №2084/5910, солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_3 з 05.11.2024 року.
Згідно з копією довідки військової частини НОМЕР_3 від 19.07.2025 року №2084/159/9949, на підставі наказу командира в/ч НОМЕР_3 , солдату ОСОБА_2 запропоновано 20.07.2025 року вибути до військової частини НОМЕР_4 для подальшого проходження військової служби.
Відповідно до копії характеристики учениці 5-Б класу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданої СЗШ №99, ОСОБА_3 навчається в СЗШ №99 м. Львова з першого класу. До навчання ставиться відповідально, має бажання вчитися, школу відвідує регулярно. Проживає з батьком, який приділяє належну увагу навчанню та вихованню дитини, бере участь у шкільному та особистому житті дитини, спілкується з вчителями, класним керівником. Хвилюється за її навчання та виховання. Бере участь у класних батьківських зборах.
Згідно з копією характеристики на ОСОБА_1 , виданої ТОВ «Нестле Україна» «Львів», станом на 11.07.2024 року, за місцем роботи ОСОБА_1 характеризується позитивно.
Відповідно до копії довідки про доходи від 14.04.2025 року №71п, ОСОБА_1 має стабільний дохід.
Згідно з копією Акту обстеження умов проживання від 08.04.2025 року, складеного працівниками Шевченківського відділу «Служба у справах дітей» управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, за адресою: АДРЕСА_2 , заявник проживає з донькою. Комісією при обстеженні умов проживання встановлено, що заявником для виховання та розвитку дитини створено належні умови: відведено окрему кімнату, яка належно умебльована та технічно оснащена.
Відповідно до копії Акту ЛКП «Балатон- 409» від 11.07.2024 року, ОСОБА_3 фактично проживає разом із ОСОБА_1 без реєстрації за адресою АДРЕСА_2 .
Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:
Суд дослідивши письмові докази, кожен окремо та у їх сукупності, заслухав пояснення учасників та допитаних у судовому засіданні свідків, дійшов висновку, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що розглядаються судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.
Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.
Як зазначено в заяві, встановлення факту, що має юридичне значення необхідне заявнику для уникнення ризику мобілізації, як єдиної особи, що здійснює догляд та виховання за малолітньою дитиною та задля уникнення залишення дитини без батьківського піклування.
24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022 в Україні введений воєнний стан у зв`язку зі збройним нападом рф, який триває і до тепер.
24.02.2022 року Указом Президента України №69/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.
В подальшому Законом України від 11.04.2024 року №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» внесено зміни та пункт 4 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», викладено в такій редакції: Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує та утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.
Так, законодавець уточнив поняття «військовозобов`язані жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років», тобто розширив перелік осіб, які мають право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та/або звільнення з військової служби за наведених підстав. Таке унормування зумовлене обставинами, за яких такий вичерпний перелік підстав, за яких особа, яка виховує самостійно дитину (дітей) віком до 18 років, може оформити відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та/або звільнитися з військової служби (у редакції до 18.05.2024 року) не враховував усіх наявних життєвих ситуацій, коли особа самостійно виховує дитину (наприклад: особа, яка розлучена та самостійно здійснює обов`язки по вихованню та утриманню дитини, у той час коли інший з батьків позбавлений фактичної змоги виконувати свої обов`язки; батько або матір не беруть участі у вихованні та утриманні дитини або зникли, проте не визнані судом безвісно відсутніми або такими, що позбавлені батьківських прав; якщо один з батьків перебуває на окупованій території і не може фактично виховувати та утримувати дитину тощо).
Диспозиція п. 4 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 7 п. 2, абз. 6 п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зі змінами, містить імперативний припис стосовно того, що підстава для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та/або звільнення з військової служби особи, яка самостійно виховує та утримує дитину, має бути встановлена виключно за рішенням суду.
Законодавець, враховуючи наявні життєві ситуації в умовах війни, розширив перелік підстав, за яких особа, яка самостійно виховує та утримує дитину, може отримати відстрочку від призову на військову службу з урахуванням неможливості реалізації ним своїх батьківських прав та обов`язків в умовах війни чи/або надання такій особі соціального статусу одинокого батька (матері) у разі відсутності іншого з батьків.
Удосконалюючи законодавство в умовах режиму воєнного стану, законодавець передбачив установлення факту самостійного виховання та утримання дитини як підставу для отримання відстрочки від мобілізації та/або звільнення з військової служби та чітко визначив порядок його встановлення виключно в судовому порядку, що унеможливлює встановлення такого юридичного факту в позасудовому порядку будь-яким іншим органом влади.
У такий спосіб законодавцем установлено судовий контроль задля дотримання балансу між інтересами дитини, яка може залишитися без батьківського піклування, особи (батька чи матері щодо здійснення піклування) та народу України в особі держави в розумінні статті 65 Конституції України.
Такий порядок встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини визначений тому, що саме в порядку окремого провадження суд встановлює обставини та перевіряє (підтверджує) їх доказами незалежно від наданих сторонами доказів та зазначених доводів на їх спростування. Тобто встановлення юридичного факту як підстава для отримання відстрочки від мобілізації та/або звільнення з військової служби здійснюється безпосередньо судом.
За відсутності спору між батьками дитини щодо її виховання та утримання й визначення законодавством встановлення такого факту в судовому порядку, суд, оцінюючи доводи і докази, які підтверджують факт самостійного виховання особою дитини, досліджує обставини (події) у конкретних життєвих ситуаціях.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.04.2025 року у справі №127/3622/24.
Пунктом 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини).
Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч. ч. 2, 7-9 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Встановлення факту одноосібного виховання та утримання дитини батьком у даній справі не пов`язане із настанням обставин, за яких мати не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини та не має на меті зміни обсягу сімейних прав або невиконання одним із батьків батьківських обов`язків.
Суд враховує те, що проходження матір`ю дитини служби у ЗСУ з вересня 2022 року, об`єктивно обмежує її у вихованні дитини в повній мірі. Малолітня дитина проживає разом із батьком, який здійснює самостійно догляд, виховання та утримання. При цьому, між заявником та заінтересованою особою відсутній спір про виховання дитини.
Встановлення факту самостійного виховання дитини, необхідне для уникнення ризику мобілізації заявника ОСОБА_1 , як єдиної особи, що виховує та доглядає за малолітньою донькою ОСОБА_3 , та для того, щоб не допустити залишення дитини без батьківського піклування. Заявник підлягає мобілізації, однак, зважаючи на той факт, що він самостійно виховує дитину, якій ще не виповнилося 18 років, та те, що мати дитини перебуває на військовій службі у ЗСУ, має підстави для відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації.
Іншого порядку встановлення такого факту законодавством України не передбачено, а про необхідність надання саме «рішення суду про встановлення факту самостійного виховання дитини» міститься пряма вказівка в Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560.
Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави ставити під сумнів достовірність обставин, наведених заявником у заяві. Такі відомості підтверджуються матеріалами справи у їх сукупності та не суперечать іншим зібраним доказам.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що заявником надано достатньо доказів, якими доведено факт самостійного виховання та утримання малолітньої доньки.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, а також з урахуванням абз. 4 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 5 ст. 263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Виходячи із вищенаведеного, після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи, викладені у заяві обґрунтування вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, доводи є достовірними, обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, та сумніву у суду не викликають.
Суд виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить висновку, що вимоги є обґрунтованими та доведеними.
На підставі викладеного та керуючись: ст. ст. 263-265, 293, 294, 315, 354 ЦПК України, -
ухвалив:
Заяву представника заявника ОСОБА_1 – адвоката Брегей Ірини Стефанівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , самостійно виховує та утримує доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Львівського апеляційного суду.
До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.
У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складення в електронній формі у порядку, встановленому законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://sh.lv.court.gov.ua/sud1328/.
Текст рішення складено 21.05.2026 року.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ;
Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;
Заінтересована особа: Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, код ЄДРПОУ 04056115, місцезнаходження: 79054, м. Львів, вул. Липинського, буд. 11;
Заінтересована особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ 09696635, місцезнаходження: 79007, м. Львів, вул. Батуринська, буд. 2.
Суддя	    	О.  Ф.  Федорова