Справа № 991/6084/25
Провадження № 22-ц/991/25/26
Головуюча суддя в суді першої інстанції Олійник О. В.

У Х В А Л А

12 травня 2026 року м. Київ
Суддя-доповідач Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду Калугіна І. О. перевірила апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гарника Олега Андрійовича на рішення Вищого антикорупційного суду від 03.04.2026 ухвалене за результатами розгляду позовної заяви Держави Україна в особі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, 

У С Т А Н О В И Л А:

03.04.2026 Вищий антикорупційний суд задовольнив вказану вище позовну заяву та визнав необґрунтованими активами та стягнув в дохід держави два транспортні засоби (TOYOTA C-HR HYBRID, 2022 р.в., право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 , та TOYOTA C-HR, 2021 р.в. - за ОСОБА_3 ). Повний текст рішення складено 07.04.2026.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Гарник О. А. не погодився із рішенням суду першої інстанції, а тому 06.05.2026 засобами поштового зв`язку надіслав на адресу Апеляційної палати Вищого антикорупційного апеляційну скаргу. За змістом вимог просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині визнання необґрунтованими активів два транспортні засоби та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цієї частини позову.
Суддя-доповідач перевірила апеляційну скаргу на предмет її прийнятності, та дійшла висновку, що їх необхідно залишити без руху, оскільки в порушення п. 3 ч. 4 ст. 356 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) до апеляційних скарг не додані документи, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Так, згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» (далі також - Закон).
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону судовий збір справляється, зокрема за подання до суду апеляційної скарги на судові рішення.
Судовий збір справляється у відповідному розмірі, зокрема, у відсотковому співвідношенні до ціни позову (ч. 1 ст. 4 Закону).
За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону). 
За подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру (пп. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону).
Якщо скаргу подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (ч. 4 ст. 6 Закону).
Судовий збір не справляється за подання позовної заяви у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави (п. 17 ч. 2 ст. 3 Закону). При цьому необхідно зауважити, що за приписами зазначеної норми від сплати судового збору звільняється лише особа, яка звернулась до суду із позовом про визнання необґрунтованими активів у вигляді грошових коштів та стягнення їх в дохід держави. 
Водночас у цій справі апеляційну скаргу подав представник відповідача, а тому судовий збір за подання апеляційної скарги справляється.
Така правова позиція відповідає практиці Верховного Суду в інших категоріях справ. Так, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. У цій ситуації від сплати судового збору звільняється лише позивач у справі за подання позову про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності. Державна казначейська служба України, яка є відповідачем у справі, від сплати судового збору за подання касаційної скарги не звільняється (ухвала Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 04.02.2022 у справі № 335/4468/21).
Так само, у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави Верховним Судом касаційну скаргу відповідача було залишено без руху з аналогічних мотивів несплати судового збору (ухвала Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 991/3401/21). Судом було нараховано суму судового збору відштовхуючись від ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, тобто 1,5 відсотка ціни позову.
Разом із тим, до апеляційної скарги долучено квитанцію про сплату відповідачем ОСОБА_1 судового збору в сумі 4 992 грн. Представник відповідача зазначає, що оскаржує рішення суду лише в частині вимоги про визнання активів необґрунтованими, вважаючи таку вимогу немайновою, а тому сплатив судовий збір у фіксованому розмірі, встановленому для спорів немайнового характеру. Однак таке тлумачення норм є помилковим.
Вимога про визнання активів необґрунтованими в розумінні цивільного процесуального законодавства є майновою, оскільки вона безпосередньо пов`язана з майновими правами на активи, ціна яких чітко визначена, а вимога про їх стягнення є похідною від факту визнання їх необґрунтованими. Отже, оскарження рішення в цій частині не змінює правової природи спору як майнового. 
Враховуючи, що ціна позову у цій справі складає 1 946 419 грн, судовий збір мав розраховуватися виходячи саме з цієї суми як за вимогу майнового характеру. 
Пільги, передбачені законом для органів прокуратури чи інших державних органів при поданні позову, не звільняють відповідача від обов`язку сплати судового збору при апеляційному оскарженні у загальному порядку. Такий підхід узгоджується з висновками у подібних справах, де наголошується, що характер спору про необґрунтовані активи є саме майновим. 
Таким чином, враховуючи положення статті 4 Закону України «Про судовий збір», розрахунок суми, яку необхідно доплатити відповідачу, виглядає наступним чином.
Відповідно до закону, за подання позову майнового характеру ставка становить 1,5% ціни позову, але обмежена верхньою межею. Для апеляційної скарги ця ставка множиться на коефіцієнт 150% і має бути не більшою 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру.
Враховуючи ціну позову 1 946 419 грн, математичний розрахунок (1,5% від суми ? 150%) дає результат 43 794,43 грн. Проте закон встановлює граничний розмір судового збору - не більше 8 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру (3328 * 8 = 26 624 грн). Отже, за подання апеляційної скарги, яка підлягала сплаті, становить саме 26 624 грн.
Оскільки відповідач вже сплатив 4 992 грн (помилково вважаючи вимогу немайновою), йому необхідно доплатити різницю: 26 624 грн - 4 992 грн = 21 632 грн.
Таким чином, відповідачу ОСОБА_4 необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 21 632 грн та надати документ, що підтверджує сплату.
Судовий збір за подачу апеляційної скарги до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду необхідно перерахувати або внести на рахунок за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030103, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA518999980313101240000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030103.
Згідно із ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 185 ЦПК України). Питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги (ч. 6 ст. 357 ЦПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.
Оскільки апеляційна скарга оформлена з порушеннями вимог ст. 356 ЦПК України, її необхідно залишити без руху, надавши строк 3 дні для усунення зазначеного недоліку.
Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України, суддя-доповідач 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без руху та встановити строк для усунення вказаних в ній недоліків - 3 (три) дні з моменту отримання копії ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та підлягає оскарженню лише в частині визначення розміру судових витрат.

Суддя        І. О. Калугіна