Справа № 127/13724/23
Провадження № 2-др/127/56/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Жмудь О.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 адвоката Сташка Петра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2026 первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовлено.
Під час розгляду справи сторони зробили заяви відповідно до положень ст. 141 ЦПК України про понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, докази на підтвердження яких (в остаточному розмірі) будуть надані суду після завершення судового розгляду.
21.04.2026 представник позивача за первісним позовом ОСОБА_3 адвокат Сташко Петро Миколайович звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в справі щодо вирішення питання розподілу судових витрати, а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 32000,00 грн.
28.04.2026 відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 подав до суду заперечення на клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу. Зазначив, що заяву на ухвалення додаткового рішення з питання відшкодування судових витрат заявлено не ОСОБА_1 особисто, між адвокатом Сташко О.П. та ОСОБА_4 відсутня домовленість щодо представлення інтересів один одного і таке право не підтвердила в жодному з договорів ОСОБА_1 , тому ОСОБА_2 вважає що адвокат Сташко О.П. не мав будь-яких правових підстав заявляти вимогу щодо стягнення коштів з надання правничої допомоги на період дії договору з надання правничої допомоги адвокатом Мазуром О.В. Всі кошти з надання правничої допомоги були внесені на ім`я ОСОБА_4 , який фактично з 09.11.2023 участі в жодному судовому засіданні не приймав. Враховуючи, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту, однак в жодному судовому засіданні участі ОСОБА_5 як представник та захистник інтересів ОСОБА_1 не приймав та жодного процесуального документу не виготовив, тому кошти в розмірі 32000,00 грн отримані ним безпідставно і відповідно поверненню не підлягають. В позовній заяві ОСОБА_1 , зазначила що попередній орієнтовний розрахунок витрат складає 15000,00 грн, а в заяві про ухвалення додаткового рішення з питання відшкодування судових витрат представник позивача не довів що не міг передбачити такі витрати на час подання позовної заяви, з огляду на викладене сума в розмірі 32000,00 грн, як сума щодо відшкодування судових витрат є такою у відшкодуванні якої необхідно відмовити у зв`язку з її перевищенням порівняно з попередньо заявленою. На даний час ОСОБА_2 не працює, тому заявлена у клопотання сума також не є співрозмірною і щодо отриманих ОСОБА_2 на даний час доходів.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
У судове засідання сторони не викликалися, що відповідає положенням ст. 270 ЦПК України.
Оглянувши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд установив наступне.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2026 первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя задоволено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовлено.
Під час розгляду даної справи, до закінчення судових дебатів, представником позивача за первісним позовом адвокатом Сташко П.М. було повідомлено про те, що докази в підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу будуть надані додатково.
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно із ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, представниками позивача за первісним позовом ОСОБА_3 є адвокат Мазур Олександр Валентинович і Сташко Петро Миколайович.
Представник позивача Сташко Петро Миколайович на підтвердження понесених витрат надав: договір про надання правової (правничої) допомоги від 09.11.2023, укладений між адвокатом Мазур О.В. і Мартинюк І.А.; договір про внесення змін і доповнень до договору про надання правничої допомоги від 12.03.2024, укладеного між адвокатами Мазур О.В., Сташко П.М, та ОСОБА_3 ; договір про внесення змін і доповнень до договору про надання правової (правничої) допомоги від 03.06.2025, укладеного між адвокатами Мазур О.В., Сташко П.М, та ОСОБА_3 ; фіскальні чеки про оплату згідно договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 у справі № 127/13724/23 від 09.11.2023 на суму 16000,00 грн, від 03.06.2025 на суму 8000,00 грн, від 11.08.2025 на суму 8000,00 грн, акт виконаних робіт від 16.04.2026.
Відповідно до п. 1.1. договору предметом даного Договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами професійної правничої допомоги Клієнту, яка полягає у захисті прав та інтересів Клієнта в судах першої та апеляційної інстанції у справі №127/13724/23 про поділ майна подружжя. 
Згідно із п. 2.2.3 адвокат наділений правом залучати третіх осіб (юристів, Адвоката тощо) для належного захисту прав та інтересів Клієнта відповідно до умов даного договору.
Відповідно до п. 4 договору гонорар адвоката погоджується за взаємною згодою сторін, який оплачується за спільною домовленістю сторін наступним чином: 16000,00 грн – одразу при підписанні даного договору. Сума гонорару може бути збільшена за згодою сторін, яка оформляється письмово.
В договорі про внесення змін і доповнень до договору про надання правничої допомоги від 12.03.2024 сторони домовились доповнити укладений між ними договір про надання правничої допомоги від 09.11.2023 пунктами 5.3, 5.4 наступного змісту: 
«5.3. Для захисту прав та інтересів клієнта Адвокат залучає Адвоката 2 – Сташка Петра Миколайовича.
5.4. На адвоката 2 поширюються всі права та обов`язки адвоката, передбачені договором про надання правничої допомоги від 09.11.2023.
Гонорар Адвоката 2 сплачується Клієнтом адвокату Мазуру О.В, в рамках укладеного із ним договором про надання правничої допомоги від 09.11.2023.
В договорі про внесення змін і доповнень до договору про надання правничої допомоги від 03.06.2025 сторони домовились пункт 4.2 договору від 09.11.2023 викласти в наступній редакції: «4.2. Гонорар Адвокатів погоджується за взаємною згодою Сторін, який оплачується за спільною Домовленістю Сторін і складає: 4.2.1. 16000,00 грн, які клієнт оплатив до підписання Договору; 4.2.2. 8000,00 грн, які клієнт зобов`язаний оплатити Адвокатом до 04.06.2025 включно; 4.2.3. 8000,00 грн, які клієнт зобов`язаний оплатити Адвокатом до 03.09.2025 включно.
Як вбачається з акту виконаних робіт та наданих послуг від 16.04.2026, адвокатами Мазур О.В. і ОСОБА_6 було виконано наступну роботу та надані юридичні послуги: 1. Надання консультації клієнту 1 год. 2. Підготовка і подача до суду заперечень на заяву про збільшення позовних вимог від 09.01.2024 -01 год. 3. Підготовка і подача відзиву на зустрічну позовну заяву від 25.01.2024 – 4 год. 4. Підготовка і подача до суду клопотання про долучення доказів від 13.03.2024 – 0,25 год. 5. Підготовка і подача до суду заяви про уточнення позовних вимог від 28.08.2024 – 1 год. 6. Підготовка і подача до суду заперечень проти прийняття заяви про зміну предмету позову від 15.05.2025 – 3 год. 7. Підготовка і подача до суду заяви про виклик свідків від 15.05.2025 – 0,25 год. 8. Участь в судових засіданням: 10.01.2024, 14.03.2024, 28.08.2024, 14.11.2024, 12.12.2024, 29.01.2025, 13.02.2025, 15.04.2025, 15.05.2025, 18.06.2025, 21.08.2025, 02.10.2025, 13.11.2025, 01.04.2026 – 4,5 год. 9. Підготовка і подача до суду клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу з додатками – 1 год.
Вартість однієї години роботи Адвокатів – 2000,00 грн. Відтак, вартість наданих правових послуг Адвокатів становить 32000,00 грн.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Положення частини п`ятої статті 137 ЦПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
ОСОБА_2 у поданих запереченнях просив відмовити у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу. Водночас клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу ним не заявлялося, як і не надано жодних належних та допустимих доказів їх неспівмірності чи надмірності.
Доводи  ОСОБА_2 є необґрунтованими, оскільки посилання на складне матеріальне становище саме по собі не є підставою для звільнення від обов`язку відшкодування судових витрат або їх зменшення. Законодавством передбачено, що судові витрати підлягають розподілу між сторонами залежно від результатів розгляду справи, а обов`язок доведення їх неспівмірності покладається на сторону, яка заявляє відповідні заперечення. Відсутність таких доказів виключає можливість зменшення заявлених до стягнення витрат.
Суд зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У встановлений ЦПК України строк, на підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано договір про надання правової допомоги, додаткові угоди, квитанції про сплату гонорару, таким чином, є документально підтвердженими витрати на правничу допомогу у розмірі 32000,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником позивача часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що заяву представника позивача адвоката Сташка П.М. про ухвалення додаткового рішення необхідно задовольнити у повному обсязі. На думку суду, розмір правничої допомоги адвоката в сумі 32000,00 грн є співмірним із складністю та категорією даної справи, обсягом та часом виконаних робіт, часу судового засідання, в якому брав участь представник позивача.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 270 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 32000,00 гривень.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:
позивач/відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач/позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 

Суддя         О.О. Жмудь