ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року Чернігів Справа № 620/3292/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також – позивач) до Головного управління Національної поліції в Київській області (далі також – відповідач) про:
- визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в Національній поліції України, наявної на момент переходу на службу у Національну поліцію України, вислуги років з 13.12.2006 до 11.12.2017 та з 15.05.2018 до 12.01.2026 у Державній кримінально-виконавчій службі України;
- зобов`язання Головне управління Національної поліції в Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в Національній поліції України, наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України, вислугу років з 13.12.2006 до 11.12.2017 та з 15.05.2018 до 12.01.2026 у Державній кримінально-виконавчій службі України. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу в поліції спірний період служби в органах Державній кримінально-виконавчій службі України, чим вчинено протиправну бездіяльність, та порушено права позивача, тому просить позов задовольнити у спосіб, визначений у прохальній частині позову.
30.03.2026 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю, зазначив , що діяв на підстави та у спосіб визначений законодавством України.
Позивачем подано відповідь на відзив, у якому заперечував проти доводів відповідача, викладених у відзиві.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
У період з 13.12.2006 до 11.12.2017 та з 15.05.2018 до 12.01.2026 позивач проходив службу в установах Державної кримінально-виконавчій службі, що підтверджується копією трудової книжки серія НОМЕР_1 та копією послужного списку, довідкою ГУНП в Київській області.
Відповідно до витягу з наказу Державної установи «Менська виправна колонія (№91) від 02.01.2026 № 5/ос-26 позивача звільнено зі служби за власним бажанням 12.01.2026.
Відповідно до довідки ГУНА в Київській області, наявної в матеріалах справи), позивач дійсно проходив службу на посадах рядового та молодшого начальницького складу Домницького виправного центру № 135 Державної кримінально-виконавчої служби України, з 12.2006-12.2017, у Менській виправній колонії № 91 Державної кримінально-виконавчої служби України з 05.2018 по 01.2026.
У наказі від 12.01.2026 № 5 о/с-26 вказано: "Вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 19 років 07 місяців 05 днів, у пільговому обчисленні 25 років 09 місяці 23 дні.
Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 14.01.2026 № 9 о/с позивача призначено поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 полку поліції особливого призначення «Корпус оперативно-раптової дії».
23.02.2026 позивач звернувся до начальника ГУ НП в Київській області з заявою, в якій просив зарахувати до стажу служби в поліції стаж проходження служби у Державній кримінально-виконавчій службі України у спірний період.
Листом від 23.03.2026 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав зарахувати до стажу служби в поліції, проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся за їх захистом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частинами першою- третьою статті 78 Закону №580-VIII передбачено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
До стажу служби в поліції зараховуються: 1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду; 2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту; 3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; 4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції; 5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони; 6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення.
Пунктом 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11.07.2003 № 1129-IV передбачено, що до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статтями 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.
Спеціальним Законом, який визначає правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження, є Закон України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 №2713-IV (далі - Закон № 2713-IV), що набрав чинності 20.07.2005.
Частина п`ята статті 23 Закону №2713-IV передбачає, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно із постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про Державну пенітенціарну службу України» від 02.07.2014 №225, що втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 26.04.2017 №294, Державна пенітенціарна служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра юстиції, який реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та пробації.
Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби (пенітенціарної служби).
Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22.02.2006 №3460-IV.
Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Отже, дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР №114 від 29.07.1991, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України розповсюджується на позивача під час проходження ним служби в оспорюваний період.
Всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.
Отже, враховуючи тотожність правового статусу служби в органах внутрішніх справ і служби в установі виконання покарань, діяльність позивача, функції, які позивачем виконувались на момент проходження служби, та статус позивача, суд дійшов висновку, що стаж служби позивача в Державній кримінально-виконавчій службі України підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо незарахування позивачу до стажу служби в Національній поліції України наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 13.12.2006 до 11.12.2017 та з 15.05.2018 до 12.01.2026 у Державній кримінально-виконавчій службі України.
Відтак, порушене право позивача належним чином відновлено у спосіб зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу служби в поліції наявну на момент зарахування на службу в Національну поліцію України вислугу років з 13.12.2006 до 11.12.2017 та з 15.05.2018 до 12.01.2026 у Державній кримінально-виконавчій службі України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Тому, на користь позивача підлягає стягненню, сплачений ним при поданні позовної заяви, судовий збір в розмірі 1064,96 грн. 
Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Київській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в Національній поліції України наявної на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислуги років з 13.12.2006 до 11.12.2017 та з 15.05.2018 до 12.01.2026 у Державній кримінально-виконавчій службі України.
Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в Національній поліції України наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 13.12.2006 до 11.12.2017 та з 15.05.2018 до 12.01.2026 у Державній кримінально-виконавчій службі України.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 коп), сплачений відповідно до квитанції від 24.03.2026.
Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. 
Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідач: Головне управління Національної поліції в Київській області вул. Володимирська, 15,м. Київ,01001 код ЄДРПОУ 40108616. 
Повний текст рішення виготовлено 01 липня 2026 року.

Суддя І.І. Соломко