ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/38968/25 Головуючий у 1 інстанції: Панова Г.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.
Суддів Безименної Н.В.
Кузьмишиної О.М.
За участю секретаря Ольшевської Ж.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, третя особа - начальник Центрального міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами одержаними від корупційних та інших злочинів Пожидаєв Микола Миколайович про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - АРМА), третя особа - начальник Центрального міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами одержаними від корупційних та інших злочинів Пожидаєв Микола Миколайович , в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів (АРМА) від 27 червня 2025 року № 415/9-03-ос «Про поновлення ОСОБА_1 »;
- зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів (АРМА) видати наказ про звільнення або переведення на іншу роботу Пожидаєва Миколу Миколайовича , начальника управління Центрального міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів (АРМА) в зв`язку з поновленням на посаді за рішенням суду начальника управління ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів (АРМА) видати новий наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника управління Центрального міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів (АРМА) відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2025 року у адміністративній справі № 320/44391/23 та законодавства про працю України. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів (АРМА) від 27 червня 2025 року № 415/9-03-ос "Про поновлення ОСОБА_1 " в частині формулювання п.2 : «… відповідно до структури, затвердженої наказом Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів від 17 березня 2023 року № 44 «Про затвердження структури та штатної чисельності Центрального міжрегіонального територіального управління АРМА» з посадовим окладом згідно штатного розпису на 2023 рік від 24 березня 2023 року». 
Зобов`язано Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів (АРМА) привести п. 2 наказу від 27 червня 2025 року № 415/9-03-ос "Про поновлення ОСОБА_1 " у відповідність до рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі № 320/44391/23, з урахуванням правових висновків, викладених у цьому рішенні. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги і не виклав в мотивувальній частині рішення доводи позивача про порушення відповідачем процедури поновлення, що є підставою визнавати наказ про поновлення протиправним. Також, апелянт вказує, що суд першої інстанції суд вийшов за межі позовних вимог - позивач не звертався до суду з позовом про визнання протиправним пункту 2 наказу про поновлення. При цьому, апелянт стверджує, що оскаржуваний наказ не забезпечив фактичного виконання рішення суду про поновлення на роботі, оскільки, на момент його видання посада начальника ЦМТУ АРМА не була вакантною, а особу, яка її обіймала, не було звільнено чи переведено на іншу посаду. Крім того, апелянт наголошує, що його фактичного допуску до виконання посадових обов`язків не відбулося, а тому рішення суду про поновлення на роботі залишилося невиконаним. Також, вказує на суперечливість висновків суду першої інстанції, який встановив невідповідність наказу про поновлення чинній структурі та штатному розпису відповідача, однак, відмовив у визнанні такого наказу протиправним та його скасуванні в повному обсязі.
Також, не погодившись із рішенням суду, відповідач - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зокрема, апелянт вказує, що поновлення ОСОБА_1 на посаді за рішенням суду включає: прийняття відповідного наказу про поновлення з дати звільнення, яке відповідно до рішення суду, визнається недійсним, внесення змін до трудової книжки та допущення позивача до фактичного виконання трудових обов`язків, що й було зроблено АРМА. При цьому, апелянт зазначає, що ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника управління ЦМТУ АРМА, з посади яка була передбачена структурою, затвердженою наказом Національного агентства від 17.03.2023 № 44 «Про затвердження структури та штатної чисельності Центрального міжрегіонального територіального управління АРМА», з посадовим окладом згідно штатного розпису на 2023 рік від 24.03.2023. Апелянт вказує, що, на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2025 у справі № 320/44391/23, АРМА поновлено позивача на тій посаді, з якої його було звільнено, з 07.11.2023. Таким чином, апелянт стверджує, що поновлення позивача було здійснено відповідно до вимог статті 235 КЗпП України
06 травня 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
13 травня 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача та задовольнити повністю апеляційну скаргу позивача.
15 травня 2026 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) від 20 березня 2023 року №61/9-03-ос «Про призначення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 призначено на посаду начальника управління Центрального міжрегіонального територіального управління АРМА.
Наказом АРМА від 06 листопада 2023 року №542/9-03-ос «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено із займаної посади відповідно до пункту 7 частини першої статті 84 та статті 89 Закону України «Про державну службу».
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі № 320/44391/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до АРМА задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів (АРМА) від 06 листопада 2023 року № 542/9-03-ос «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління Центрального міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з 07.11.2023. Стягнуто з Центрального міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 778334,16 гривень. Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах стягнення суми за один місяць у розмірі 47459,37 гривень.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2025 року апеляційні скарги Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних злочинів (АРМА) та Центрального міжрегіонального територіального управління Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів - залишено без задоволення. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року - залишено без змін.
З метою примусового виконання судового рішення, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 18 березня 2025 року відкрито виконавче провадження.
Державним виконавцем вживались заходи, спрямовані на забезпечення виконання судового рішення, зокрема, направлялися вимоги боржнику щодо виконання рішення суду, а також накладено штраф за невиконання судового рішення.
27 червня 2025 року АРМА видано наказ № 415/9-03-ос «Про поновлення ОСОБА_1 », яким:
1. Скасовано наказ Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів від 06 листопада 2023 року № 542/9-03-ос «Про звільнення ОСОБА_1 ». позивача поновлено на посаді начальника управління Центрального міжрегіонального територіального управління АРМА з 07 листопада 2023 року;
2. Поновлено з 07 листопада 2023 року ОСОБА_1 на посаді начальника управління Центрального міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, відповідно до структури, затвердженої наказом Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів від 17 березня 2021 року № 44 «Про затвердження структури та штатної чисельності Центрального міжрегіонального територіального управління АРМА», з посадовим окладом згідно штатного розпису на 2023 рік від 24 березня 2023 року
Не погоджуючись з вищевказаним наказом відповідача про поновлення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
В силу вимог частин 2-3 статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з положеннями частини першої статті 382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За приписами частини 6 статті 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом АРМА від 06 листопада 2023 року №542/9-03-ос, ОСОБА_1 , начальника управління Центрального міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, звільнено із займаної посади.
В подальшому, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі № 320/44391/23, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2025 року, вищевказаний наказ про звільнення визнано протиправним та скасовано, поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління Центрального міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з 07.11.2023.
На виконання вищевказаних судових рішень, АРМА прийнято наказ від 27 червня 2025 року № 415/9-03-ос «Про поновлення ОСОБА_1 ».
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач фактично доводив, що його права як особи, поновленої на посаді рішенням суду, не були належним чином відновлені, оскільки, наказ АРМА від 27 червня 2025 року №415/9-03-ос, прийнятий на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі №320/44391/23, на його переконання, не забезпечив належного виконання такого рішення. Зокрема, позивач посилався на невідповідність змісту наказу резолютивній частині судового рішення, відсутність фактичного допуску до виконання посадових обов`язків та невчинення відповідачем інших дій, які, на думку позивача, були необхідними для належного поновлення його на посаді.
Отже, фактично підставою для звернення позивача до суду з цим позовом є незгода із рішеннями та діями відповідача під час виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі №320/44391/23.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їхнього застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження і КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 03 квітня 2019 року у справі № 820/4261/18, від 09 липня 2019 року у справі № 826/17587/18 та від 02 листопада 2021 року у справі № 620/1528/19.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а зазначено, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Зазначений спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 29 січня 2026 року у справі №140/7736/24, у якій Суд зазначив, що якщо особа вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушуються її права, свободи чи інтереси, то вона повинна звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними відповідних рішень, дій чи бездіяльності, а не подавати новий адміністративний позов.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу АРМА від 27 червня 2025 року №415/9-03-ос «Про поновлення ОСОБА_1 », зобов`язання видати новий наказ про поновлення на посаді та вчинити інші дії, пов`язані із реалізацією рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі №320/44391/23, фактично спрямовані на перевірку належності виконання зазначеного судового рішення.
При цьому, доводи позивача про невідповідність змісту наказу про поновлення на посаді резолютивній частині судового рішення, зайнятість відповідної посади іншою особою, відсутність фактичного допуску до виконання посадових обов`язків та необхідність вчинення відповідачем додаткових кадрових дій безпосередньо стосуються порядку та способу виконання рішення суду про поновлення на посаді.
Отже, спірні правовідносини між сторонами в частині поновлення позивача на посаді вже були вирішені рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі №320/44391/23 та перейшли до стадії виконання судового рішення.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що заявлені позивачем вимоги за своєю суттю є вимогами про визнання протиправними рішень та дій суб`єкта владних повноважень, прийнятих та вчинених на виконання судового рішення у справі №320/44391/23, а тому, не можуть бути розглянуті в окремому судовому провадженні.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 29 січня 2026 року у справі №140/7736/24.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції помилково розглянув даний спір по суті та надав оцінку належності виконання відповідачем рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2025 року у справі № 320/44391/23, тоді як такі вимоги підлягали розгляду у спеціальному порядку судового контролю, передбаченому статтею 383 КАС України.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2021 року у справі № 808/1156/18, у разі порушення зазначеного порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду, - провадження у справі належить закривати з посиланням на те, що спір вирішений судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, провадження в справі закривається, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Отже, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду з того самого спору і між тими самим сторонами, то наявні підстави для закриття провадження у справі згідно п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, що помилково було залишено поза увагою суду першої інстанції.
Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що строк, передбачений ч. 4 ст. 383 КАС України, за наявності причин, які можуть бути визнані судом у справі № 320/44391/23 поважними, підлягає поновленню.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.
В силу вимог п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів задовольнити частково.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 березня 2026 року скасувати.
Провадження у справі №320/38968/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, третя особа - начальник Центрального міжрегіонального територіального управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами одержаними від корупційних та інших злочинів Пожидаєв Микола Миколайович про визнання протиправним та скасування наказу - закрити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України. 

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р. 

Судді Безименна Н.В.

Кузьмишина О.М. 

Повне судове рішення складено 19.06.2026 р.