Справа № 195/442/26
2/195/344/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И
01.06.2026 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області 

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючої судді – Кондус Л.А., при секретарі – Дєєвої Ю.С., за участю: представника позивача та третьої особи — Дяченко О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Томаківка цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,- 
В С Т А Н О В И В : 
Позивач Виконавчий комітет Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про позбавлення останньої батьківських прав стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів на утримання дитини. 
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 є матір`ю-одиначкою по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
ОСОБА_1 на території Мирівської сільської територіальної громади проживає з червня 2025 року, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, неодноразово помічена в стані алкогольного сп`яніння.
Громадянка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину в машині швидкої допомоги на 32 тижні вагітності. Дитина народжена від третьої вагітності, яка протікала на фоні вживання матір`ю алкоголю. Стан новонародженої дитини після народження важкий за рахунок дихальних розладів. Станом здоров`я дитини мати цікавилася по телефону. 06 жовтня 2025 року дитина переведена до педіатричного відділення КП «Нікопольська ДМЛ» з діагнозом: Вроджена вада серця. Перинатальне гіпоксичне-ішемічне ураження ЦНС. Малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20 жовтня 2025 року знаходиться на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей виконавчого комітету Мирівської сільської ради через захворювання, яке потребує довготривалого лікування. 
11 січня 2026 року малолітня ОСОБА_3 доставлена до Томаківської центральної районної лікарні, так як за інформацією громадян, які звернулися на 102, у дитини, яка знаходиться на ентеральному харчуванні за допомогою зонду з моменту народження, зонд знятий, а мати дитини ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Дитина була оглянута черговим лікарем та госпіталізована в педіатричне відділення. 
19 січня 2026 року ОСОБА_1 направлена на консультацію до нарколога з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (електронне направлення № 2830-8963-6074-6066 від 19.01.2026), але до лікаря так і не зверталася. 
В зв`язку з виявленням фактів безпосередньої загрози життю та здоров`ю дитини, малолітня ОСОБА_3 була госпіталізована до КП «Томаківська центральна районна лікарня» Томаківської селищної ради. 
Орган опіки та піклування Мирівської сільської ради всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, ставлення відповідачки до виховання своєї дитини, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до її малолітньої доньки — ОСОБА_2 . 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2026 цивільну справу було розподілено судді Кондус Л.А.
Інформація про підтвердження встановленого місця проживання (реєстрації) відповідачки отримана судом 02.04.2026 (а.с.59). 
Ухвалою судді 02.04.2026 було відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. 
Представник позивача та третьої особи — ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. 
Відповідачка ОСОБА_1 у підготовчому засіданні проти позову також не заперечує, та не заперечувала проти призначення справи до розгляду по суті, однак в наступне судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. 
Свідок ОСОБА_6 , яка обіймає посаду заступника начальника відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу зловживає алкогольними напоями. Після народження дитини ОСОБА_1 намагалася приділяти дитині увагу, коли до неї приїжджали, то в будинку було дійсно чисто, але коли вона вживає алкогольні напої то стає зовсім іншою. Неодноразово були виклики як сусідів, так і її знайомих щодо перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння. Одного разу коли вони приїхали за викликом до ОСОБА_1 , дитина була без зонду, що лежав на брудній підлозі, а мати зі своїм співмешканцем ОСОБА_8 перебували в стані алкогольного сп`яніння, вони навіть не могли їх розбудити, тому вони одягли дитину і перевезли її до лікарні. Під час другого візиту ОСОБА_1 їм пояснила, що вона дуже втомилася, оскільки дитину треба годувати за допомогою зонду, і тому вона знову продовжила вживати алкогольні напої. Поліція неодноразово брала участь у її житті. Дитину забирали з ОСОБА_9 лікарні разом з матір`ю, також вони їздили за дитячим харчуванням до м.Нікополь, оскільки за місцем проживання його не було. Неодноразово проводили бесіди з ОСОБА_1 щодо її лікування від залежності, однак вона відмовлялася, пояснюючи тим, що лікування їй не допомагає. Коли ОСОБА_1 починає вживати алкогольні напої, то це продовжується найменше 3-4 днів, і тоді дитина залишається не доглянутою. Свідок також додала, що поведінка та спосіб життя ОСОБА_1 становить загрозу життю та здоров`ю дитини. ОСОБА_1 три рази притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП.
Свідок ОСОБА_10 , який працює поліцейським офіцером громади Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, суду пояснив, що ОСОБА_1 раніше проживала на території Томаківської громади, і до неї неодноразово виїжджали працівники поліції, оскільки вона вживала алкогольні напої та належним чином не доглядала за своїми дітьми. Також він здійснював виїзди за викликами і за новим місце проживання ОСОБА_1 в с.Топила з метою проведення перевірки, оскільки у них була наявна інформація щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. В будинку , де проживала ОСОБА_1 часто було брудно, не прибрано, і вона перебувала в стані алкогольного сп`яніння, висловлювалася в бік працівників поліції нецензурною лайкою. ОСОБА_1 отримувала дитячі виплати і відразу витрачала на алкогольні напої. Свідок вважає, що поведінка та спосіб життя ОСОБА_1 становить загрозу життю та здоров`ю дитини. 
Свідок ОСОБА_11 , яка обіймає  посаду заступника директора з медичної частини КП «Томаківська центральна районна лікарня» Томаківської селищної ради, лікар-педіатр педіатричного відділення, суду пояснила, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може в подальшому проживати з матір`ю ОСОБА_1 більшу частину свого життя малолітня дитина провела в лікувальних закладах. Стан дитини при народженні був дуже тяжкий, має цілий ряд вроджених вад, оскільки ОСОБА_1 зловживала алкогольними напоями. Дитина потребує постійного стороннього догляду, і за віком, і за станом здоров`я. За час свого життя дитина 12 разів перебувала в стаціонарних закладах. 16 березня 2026 року було винесено рішення виконкому про відібрання малолітньої ОСОБА_2 у матері. Після чого дитину прооперували і повернули до КП «Томаківська центральна районна лікарня» з відновленим серцем. На сьогодні дитина не може самостійно сидіти, не перевертається, рухається хаотично, їсти самостійно не може через аномалію нижньої щелепи, харчується до сьогодні за допомогою зонду. За час перебування дитини в КП «Томаківська центральна районна лікарня» мати відвідувала її один раз. Свідок вважає, що поведінка та спосіб життя ОСОБА_1 становить загрозу життю та здоров`ю дитини. Останнього разу ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ледве не впустила дитину, яка могла загинути від забоїв. 
Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та третьої особи — ОСОБА_5 , враховуючи показання свідків, та дослідивши надані докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю-одиначкою по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_2 , яка у неї народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління юстиції України) (а.с.6).
Відомості про батька малолітньої ОСОБА_2 записані відповідно до частини першої статті 135 СК України (витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України від 18.11.2025 № 00054837617, виданий Томаківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)) (а.с.8). 
ОСОБА_1 разом з донькою ОСОБА_2 з жовтня 2025 року зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку співмешканця, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади (а.с.5,7). 
За інформацією служби у справах дітей Томаківської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 12.03.2026 №178 (а.с.12), у громадянки ОСОБА_12 відібрані без позбавлення її батьківських прав двоє малолітніх дітей – ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується також рішенням Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 18.03.2025 року, справа № 195/248/25 (а.с.13-16). 
Громадянка ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину в машині швидкої допомоги на 32 тижні вагітності. Дитина народжена від третьої вагітності, яка протікала на фоні вживання матір`ю алкоголю. Після проведення інтенсивної терапії, на 5 добу життя дитина була переведена до відділення постінтенсивного лікування та виходжування новонароджених КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради, де перебувала по 05.10.2025 року. У відділенні забезпечені умови для сімейного перебування матері та дитини, проте ОСОБА_1 відмовилася від госпіталізації, мотивуючи тим, що вдома знаходяться двоє неповнолітніх дітей, яких немає з ким залишити. Стан новонародженої дитини після народження важкий за рахунок дихальних розладів. Дитина знаходиться під динамічним наглядом кардіолога. Станом здоров`я дитини мати цікавилася по телефону. 06 жовтня 2025 року дитина переведена до педіатричного відділення КП «Нікопольська ДМЛ» з діагнозом: Вроджена вада серця. Перинатальне гіпоксичне-ішемічне ураження ЦНС. ОСОБА_1 поїхала до дитини в лікарню лише 13 жовтня 2026 року, де й перебувала з дитиною до виписки. 17 жовтня 2026 року дитина разом з матір`ю виписана додому. Після виписки вдома відзначалися недостатній набір ваги, регрес смоктального рефлексу. В подальшому дитина неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні в Томаківській ЦРЛ, в КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради та КНП «Міська багатопрофільна клінічна лікарня матері та дитини ім.проф.М.Ф.Руднєва Дніпропетровської обласної ради. Малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20 жовтня 2025 року знаходиться на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей виконавчого комітету Мирівської сільської ради через захворювання, яке потребує довготривалого лікування. 
У будинку, де проживає родина, є електропостачання, пічне опалення, води ні в будинку, ні на подвір`ї немає, набирають у Мирівському будинку культури. В двох кімнатах зроблений косметичний ремонт, одна кімната не придатна для проживання, потребує ремонту. Для новонародженої дитини створені належні умови: є дитяче ліжечко, комод для дитячих речей і ліків, одяг, засоби гігієни і ліки. 
Виконавчим комітетом Мирівської сільської ради, благодійною організацією «Надія на житло для дітей», благодійними фондами «Карна» та «Збережемо Українців» родині неодноразово надавалася матеріальна допомога, продукти харчування, питна вода, засоби гігієни, памперси , дитяче харчування, дитячий одяг та дрова. 
ОСОБА_1 та її співмешканець – ОСОБА_15 схильні до вживання алкогольних напоїв і мають алкогольну залежність. 
11 січня 2026 року малолітня ОСОБА_4 вікторія доставлена до Томаківської центральної районної лікарні, так як за інформацією громадян, які звернулися на 102, у дитини, яка знаходиться на ентеральному харчуванні за допомогою зонду з моменту народження, зонд знятий, а мати дитини ОСОБА_4 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Дитина була оглянута черговим лікарем та госпіталізована в педіатричне відділення. 
19 січня 2026 року ОСОБА_1 направлена на консультацію до нарколога з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності (електронне направлення № 2830-8963-6074-6066 від 19.01.2026), але до лікаря так і не зверталася. 
З метою недопущення порушення прав малолітньої ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , родина неодноразово була відвідана начальником служби у справах дітей, інспектором із соціальної роботи та представниками поліції. З ОСОБА_1 постійно проводилися профілактичні бесіди про належне виконання батьківських обов`язків та недопущення випадків вживання алкогольних напоїв, про потребу пройти лікування від алкогольної залежності. Але проведена робота не дала позитивного результату. 
13 березня 2026 року, під час візиту в родину ОСОБА_1 було виявлено, що дитина головно плаче, громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_8 перебувають в стані алкогольного сп`яніння, в помешканні стороння особа чоловічої статі в стані алкогольного сп`яніння. Громадянка ОСОБА_1 намагалася встати з ліжка разом з дитиною на руках, та ледве не впала. 
В зв`язку з виявленням фактів безпосередньої загрози життю та здоров`ю дитини, малолітня ОСОБА_3 була госпіталізована до КП «Томаківська центральна районна лікарня» Томаківської селищної ради. 
Питання неналежного виконання батьківських обов`язків розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Мирівської сільської ради 16 березня 2026 року, на яке ОСОБА_1 прийшла в стані алкогольного сп`яніння. 
Рішенням виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району від 16.03.2026 №56 «Про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері та затвердження висновку про доцільність позбавлення її батьківських прав», малолітня ОСОБА_3 відібрана у відповідачки та тимчасово влаштована до КП «Томаківська центральна районна лікарня» Томаківської селищної ради. 
Орган опіки та піклування Мирівської сільської ради всебічно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи, ставлення відповідачки до виховання своєї дитини, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до її малолітньої доньки — ОСОБА_2 . 
За інформацією відділення поліції №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.03.2026, громадянка ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184, ст. 183 КУпАП (а.с.10). 
Вищевказані обставини підтверджуються також довідкою-характеристикою на ім`я ОСОБА_1 від 26.03.2026, виданої сільським головою виконкому Мирівської сільської ради (а.с.9); повідомлення Дніпропетровського обласного центру соціальних служб від 04.09.2025 за вих. № 692/01-05 (а.с.18); повідомленням/інформацією про сім`ю/особу, яка перебуває у складних життєвих обставинах від 04.09.2025 за вих. № 1856, виданого завідувачем відділення постінтенсивного лікування та виходжування новонароджених (а.с.19); актами обстеження умов проживання від 25.08.2025, від 29.09.2025, від 17.10.2025, від 13.12.2025, від 10.01.2026, від 13.08.2026 (а.с.21,25, 27, 34, 40, 48); випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 15395 ОСОБА_17 ( ОСОБА_4 ), виданого КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради із зазначенням повного діагнозу та періоду лікування з 09.08.2025 по 05.10.2025 (а.с.22-24); випискою № 632 із медичної карти стаціонарного хворого, виданого КП «Нікопольська ДМЛ» із зазначенням діагнозу та періоду лікування з 06.10.2025 по 17.10.2025 (а.с.26); випискою № 4325 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 , виданого КП «Томаківська центральна районна лікарня» ТСР із зазначенням діагнозу та періоду лікування з 05.11.2025 по 07.11.2025 (а.с.28-29); випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 21750 ОСОБА_2 , виданої КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» Дніпропетровської обласної ради із зазначенням діагнозу та періоду лікування з 07.11.2025 по 20.11.2025 (а.с.30-31); випискою № 4591 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 , виданої КП «Томаківська центральна районна лікарня» ТСР із зазначенням діагнозу та періоду лікування з 20.11.2025 по 01.12.2025 (а.с.32-33); випискою № 4968 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 , виданої КП «Томаківська центральна районна лікарня» ТСР із зазначенням діагнозу та періоду лікування з 13.12.2025 по 17.12.2025 (а.с.35-36); випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 14348 ОСОБА_2 , вданої КНП «МБКЛМД ім.проф.М.Ф.Руднєва Дніпропетровської обласної ради із зазначенням діагнозу та періоду лікування з 18.12.2025 по 07.01.2026 (а.с.37-39); випискою №183 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 , видано КП «Томаківська центральна районна лікарня» ТСР із зазначенням діагнозу та періоду лікування з 11.01.2026 по 20.01.2026 (а.с.46-47); висновком про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини ОСОБА_2 (а.с.53); витягом з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Мирівської сільської ради №3 від 16.03.2026 (а.с.54).  
До матеріалів справи позивачем також долучено рішення № 56 від 16.03.2026 «Про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері та затвердження висновку про доцільність позбавлення її батьківських прав» (а.с.55), та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 по відношенню до її малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.56-57).
З огляду на вищевикладене, суд вбачає, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої дочки — ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не займається її вихованням, матеріально не утримує, не піклується про її фізичний і духовний розвиток.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
За змістом ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ч. 4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).
У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2019 року у справі №300/908/17 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно із статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою та відповідальністю своїх батьків; у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.
За змістом ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину.
Таким чином, відповідачка всупереч вимогам ст.150 СК України, не виявляє бажання щодо виховання та утримання своєї дитини і не виконує обов`язків по піклуванню за нею, самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, не приймає участі у її вихованні. 
У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. 
Обов`язковість батьків утримувати дітей до їх повноліття передбачена ст.51 Конституції України, де зазначено, що сім`я, дитинство, материнство охороняються державою.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. 
Згідно ч.2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. 
Законом України № 1370-VIII від 17.05.2016 «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо обов`язку осіб, позбавлених батьківських прав, утримувати дитину» внесено зміни до ст. 166 СК України і доповнено частиною 3 такого змісту «При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.»
Відповідно до вимог ст.ст.: 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня пред`явлення позову.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи 
Згідно до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Отже, суд, оцінюючи допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення відповідачки батьківських прав по відношенню до дитини та про стягнення з неї аліментів на утримання дитини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.
У відповідності до ч. 5 ст. 164 СК України, рішення суду після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Тому судовий збір слід стягнути з відповідачки на користь держави. 
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 4, 9, 83, 229, 235, 247, 258-259, 265 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги Виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини — задовольнити. 
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Передати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на розгляд органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області для подальшого її влаштування.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання її малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від усіх видів її доходів (заробітку) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 31.03.2025 до досягнення малолітньою повнолітнього віку, на користь органу опіки та піклування виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у сумі 1331,20 грн. (одна тисяча триста тридцять одна грн. 20 коп.) на користь держави (стягувач: Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві/ м. Київ/22030106, код за ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат) МФО 899998), код банку отримувача: МФО899998, номер рахунку (IBAN № UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.). 
Відомості про сторони у справі:
Позивач: Виконавчий комітет Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, ЄДРПОУ 36729781, 53571, с. Топила, вул.Правобережна, 49 Нікопольського району Дніпропетровської області.
Відповідачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).
Третя особа — Служба у справах дітей виконавчого комітету Мирівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (ЄДРПОУ 43446014, адреса: с.Топила, вул. Правобережна, 49 Нікопольський район Дніпропетровської області).
Направити рішення суду, після набрання ним законної сили, за місцем реєстрації народження дитини – до Томаківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Нікопольському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів після проголошення рішення.  
Повний текст рішення суду виготовлено 08.06.2026.

Суддя:	  	Л. А. Кондус