Справа № 635/6649/25 
Провадження № 3/635/286/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року сел. Покотилівка
Суддя Харківського районного суду Харківської області Лук`яненко С.А., за участі захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності – Бреславець М.Г. (в режимі відеоконференції), секретаря судового засідання – Пальчук Е.О., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
13.08.2025 року об 21:02 год. в с.Циркуни Харківського району Харківської області, вул.Соборна (Кірова), 31/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Land Rover Discovery Series II, д/н НОМЕР_2 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладні охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, дане правопорушення вчинене повторно протягом року. 
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.
Від захисника ОСОБА_1 адвоката Бреславець М.Г. на адресу суду надійшли письмові клопотання, в яких вона заперечувала факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та наголошувала, що матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів, які підтверджують його вину. Так, остання зазначає, що відповідно до матеріалів справи, поліцейським було лише перераховано можливі варіанти перевірки стану сп`яніння, а саме за допомогою газоаналізатору «Драгер» та у медичному закладі. Вказано, що відеоматеріали не фіксують відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» у медичному закладі, а останній в свою чергу просив дочекатись свого керівництва та ВСП, так як є військовослужбовцем. Підставою для складання адміністративного протоколу відносно ОСОБА_1 стала відмова від проходження огляду, яка не підтверджена належними доказами. Також, адвокатом Бреславець М.Г. зазначено, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 було формальною, без ознак порушення ПДР України, а усі подальші дії поліцейських, включаючи спробу проведення огляду та складання протоколу були наслідком неправомірної зупинки, тобто вчинені з порушення процедури. Окрім, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності зазначено, що відносно останнього працівники поліції застосовували психологічний тиск та навіювання. Також, працівниками поліції було порушено здійснення відео-фіксації у безперервному режимі, що ставить під сумнів достовірність доказів та унеможливлює притягнення особи до відповідальності. В поясненнях адвоката Бреславець М.Г. вказано, що з наданих поліцією відеозаписів події вбачається, що в ОСОБА_1 відсутні будь-які ознаки сп`яніння, а на доданому відеозаписі до матеріалів справи озвучено лише єдину ознаку – «поведінка, що не відповідає обстановці», що не відповідає переліку визначеному в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Таким чином, працівники поліції провели процедуру огляду, без повідомлення конкретних ознак наркотичного сп`яніння та названі ознаки алкогольного сп`яніння не відповідають ознакам наркотичного сп`яніння, визначеним у Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735. Стосовно повторності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП адвокатом Бреславець М.Г. вказано, що постанова не може автоматично підтверджувати повторність, якщо така постанова не набрала чинності. Так, постанова Салтівського районного суду м.Харквоа по справі №643/6713/25 не набрала законної сили та оскаржувалася у Харківському апеляційному суді, хоча і була залишена в силі, але повторність у даній справі не може бути застосована. В той же час, ОСОБА_1 є віськовослужбовцем, а відповідно до Закону України «Про військову службу правопорядку у Збройних Силах України» та відомчих інструкцій y разі вчинення військовослужбовцем адміністративного правопорушення на місце події повинні бути залучені представники ВСП. Складання протоколу у даній справі без участі ВСП є незаконним і не може бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. З огляду на все вище викладене, адвокат Бреславець М.Г. просить суд закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу у діях адміністративного правопорушення , відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Разом з тим, адвокат Бреславець М.Г. просить суд визнати недопустимим доказами протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , відеозапис із бодікамери поліцейських, пояснення особи, а також всі інші матеріали, що базується на результатах цього огляду, як такі, що отримані з порушенням встановленого законом порядку. 
Також, останньою було подано клопотання про виклик та допит у якості свідка ОСОБА_2 ..
В судовому засіданні захисник запечечувала щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зазначивши вищенаведені підстави, просила залишити без розгляду клопотання про виклик свідка.
Вислухавши захисника, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами ч.ч. 2,3 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
Відповідно до вимог п.2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пункт 4 Розділу І Інструкції визначає, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Положення п.12. Розділу ІІ Інструкції визначають, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п. 4 Розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до абз. 1 п. 4 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року №1395 огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а вразі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Наявні матеріали відеозапису долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п. 6 розділу Х із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства внутрішніх справ №808 від 05.11.2021). 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами в їх сукупності, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №422270 від 13.08.2025 року, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень;
- копією постанови Салтівського районного суду м.Харкова від 11.06.02025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП;
- направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.08.2026 року, з якого вбачається, що огляд не проводився;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що останній вказав, що 13.08.2025 року о 21:00 год. в с.Циркуни Харківського району Харківської області він керував транспортним засобом Land Rover Discovery Series II, д/н НОМЕР_2 та був зупинений працівниками поліції. Так, ОСОБА_1 зазначив, що йому було запропоновано пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНКЛ» в м.Харкові, проте від відмовився. Також, ОСОБА_1 вказав, що раніше його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, факт керування транспортним засобом не заперечує;
- довідкою поліцейського СРПП Відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області Ширка С., з якої вбачається, що перевіркою наявних обліків встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами в органах МВС України серії НОМЕР_3 від 29.11.2019 року;
- відеозаписом на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення, відповідно до якого встановлено, що 13.08.2025 близько за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Циркуни, співробітники поліції зупинили транспортний засіб Land Rover Discovery Series II, д/н НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Співробітник патрульної поліції запропонував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНКЛ, оскільки у останнього були виявленні ознаки наркотичного сп`яніння. Після чого ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що він є віськовослужбовцем, але документи на автомобіль, посвідчення водія відмовлявся показувати, та зателефонував командиру його військової частини, аби той приїхав на місце зупинки його транспортного засобу. Крім того, він зазначив, що буде проходити огляд тільки коли приїде командир його військової частини. Тривалий час командир відповідної військової частини так і не з`явився, за його відсутності ОСОБА_1 проходити огляд бажання не мав. ОСОБА_1 так і не погодився пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з цим, працівниками поліції відносно останнього було складено протокол за ч.2 ст.130 КУпАП. З наданого запису вбачається, що представник ВСП був викликаний працівниками поліції.
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_1 та визнання його винуватості, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.
Твердження захисника про те, що вони зібрані з порушенням порядку чи тиску на ОСОБА_1 не підтверджуються жодними доказами і спросовуються наданим відеозаписом. 
Доводи захисника Бреславець М.Г. про те, що на момент зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, суд не бере до уваги, оскільки останньому інкримінується порушення вимог п. 2.5 ПДР України, тобто відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Доводи сторони захисту про те, що 13.08.2026 року зупинка ОСОБА_1 та процедура його огляду була незаконною, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження.
Так, слід зазначити, що пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
Відповідно до п.10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 р. № 1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: порушення водієм Правил дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.
З огляду на вищевикладене, суд вважає, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та огляд останнього є законними, а тому суд не бере до уваги відповідні твердження захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності. При цьому, як вбачається із відеозапису, ОСОБА_1 було озвучено причини зупинки.
Стосовно доводів захисника про те, що на відеозапису не міститься категорична відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння є необґрунтованими, адже з доданого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не бажав проходити огляд без представників своєї військової частини. В той час обов`язкова присутність представників військової частини під час огляду особи на стан наркотичного сп`яніння не передбачена чинним законодавством. 
Також слід зазначити, що відповідно до п.7 Поряду направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду вбачається, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. 
Як вбачається з відеозапису працівниками поліції даний порядок дотримано, проте ОСОБА_1 жодної відповіді не надав, посилаючись на те, що чекає командира військової частини, в якій проходить військову службу. Небажання ОСОБА_1 протягом тривалого часу на вимогу поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, були вірно розцінені поліцейськими як відмова від проходження такого огляду. Такі дії з боку ОСОБА_1 свідчать про штучне затягування встановленого порядку для проведення огляду з можливістю уникнення від відповідальності.
Крім того, суд зазначає, що співробітниками патрульної поліції було дотримано вимоги Інструкції та КУпАП під час проведення процедури огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, вони діяли відкрито, відповідно до наявної ситуації, не підбурювали останнього до вчинення правопорушення шляхом наполегливих спонукань та обіцянок і не вчиняли дій, які переконували його в необхідності порушити закон, а діяли в межах своїх повноважень, то твердження адвоката Бреславець М.Г. щодо здійсненнями працівниками поліції дій психологічного тиску та ознак навіювання є безпідставним та жодним чином не обгрунтованим. Дії поліцейських ОСОБА_1 не оскаржував.
Разом з тим, доводи сторони захисту про те, що оскільки водій ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а огляд на стан сп`яніння повинен був проводитися працівниками ВСП, є необґрунтованими з наступних підстав.
Так, за змістом ст. 266-1 КпАП України огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Також відповідно до ст. 266-1 КпАП України огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Аналіз положень ст. 266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою права не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, які керують транспортним засобом.
Тобто, положення ст. 266-1 КУпАП стосуються лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень.
Таким чином, для військовослужбовців, які керують транспортним засобом застосовується порядок проходження огляду, передбачений ст. 266 КУпАП, які проводять працівники Національної поліції.
Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Згідно відеозапису з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 не повідомляв, що на момент зупинки транспортного засобу виконує обов`язки військової служби, а тільки, що він є військовослужбовцем.
При цьому, суд звертає увагу, що згідно пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України «Про дорожній рух» і Правилами дорожнього руху, зокрема передбачений вказаним законом обов`язок виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів.
Одним із таких розпоряджень поліцейського, є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння (п. 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 11-21сап21 (реєстраційний номер рішення 101473367)).
Тобто, вимога поліцейського адресована водію про проходження відповідного огляду на стан сп`яніння, є законною та очевидною вимогою, та подвійному тлумаченню не підлягає.
Твердження захисника про те, що до матеріалів справи долучено відеозапис, на якому міститься різні фрагменти відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, які мають певні проміжки часу, що, на думку сторони захисту, свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу, порушили принцип безперервності її застосування, то суд вважає їх безпідставними, оскільки в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапису не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.
Разом з тим, доводи адвоката Бреславець М.Г. про те, що у ОСОБА_1 на місці події не було ознак наркотичного сп`яніння, суд до уваги не приймає, з огляду на таке.
Відповідно до вимог п.2 ч.4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в тому числі, є зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість та інші.
Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в межах дискреційних повноважень поліцейського в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, та не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів. Саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння. З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Наявність у водія хоча б одної з ознак сп`яніння зобов`язує працівника поліції розпочати визначену законом правову процедуру проведення огляду на стан сп`яніння.
Стосовно посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі -Мереф`янській ЦРЛ, суд зазначає, що саме поліцейський визначає заклад для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, водій транспортного засобу такими повноваженнями не наділений.
В той же час, слід зазначити, що питання визначення повторності, як невід`ємної частини складу правопорушення, чітко та повно врегульовані спеціальним нормативним актом вузької дії, а саме Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року. Відповідно п. 3 розділу І цієї Інструкції повторність правопорушення - повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КУпАП та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення.
У ст.130 КУпАП зазначено, що адміністративна відповідальність за ч.2 ст.130 КУпАП настає у разі повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті. 
Отже, дії ОСОБА_1 за вищевказаними фактами охоплюються складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 130 КУпАП, адже останнього постановою Салтівського районного суду м.Харкова від 11.06.2025 року було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.130 КУпАП -відмова особи, яка керує транспортним засобом, відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, вчинене повторно протягом року.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до ст. 23 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
У відповідності до ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до довідки поліцейського СРПП Відділення поліції №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області Ширка С., вбачається, що перевіркою наявних обліків встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами в органах МВС України серії НОМЕР_3 від 29.11.2019 року.
Суд, вважає необхідним та достатнім для виховання ОСОБА_1 та запобігання вчиненню особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, нових правопорушень накласти адміністративне стягнення в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, адже в матеріалах справи відсутні відомості щодо належності автомобіля ОСОБА_1 на праві власності.
Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору, що стягується з правопорушника, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суддя не вважає за можливе, на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки відсутні докази того, що справа що розглядається, пов`язана з виконанням ОСОБА_1 військового обов`язку та під час виконання ним службових обов`язків.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 27, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 268, 277, 280, 283, 287, 288, 289 КУпАП, Законом України "Про судовий збір", суддя
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, без оплатного вилучення транспортного засобу..
Реквізити для сплати адміністративного штрафу:
Отримувач коштів - ГУК Харківськ обл/Харкiвобл/21081300
Код класифікації доходів бюджету - 21081300
Код за ЄДРПОУ - 37874947
Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)
Рахунок отримувача - UA168999980313020149000020001
Роз`яснити, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу в установлений законом строк постанова про адміністративне стягнення згідно із ст. 308 КУпАП буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові про стягнення штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору:
ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106
Код отримувача ( код за ЄДРПОУ) 37993783
Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО) 899998
Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001
Код класифікації доходів бюджету 22030106
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Строк звернення постанови суду до виконання протягом трьох місяців з дня набрання постановою законної сили.

Суддя С.А.Лук`яненко