ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 636/4151/25
Номер провадження 22-ц/818/1069/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16 вересня 2025 року в складі судді Карімова І.В. по справі № 636/4151/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява мотивована тим, що 06 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 5513598, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 10 000,00 грн.
26 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26122023, за яким позивач отримав право вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором на суму 39 275,00 грн, з яких 10 000,00 грн – сума заборгованості за основним зобов`язанням, 28 575,00 грн – за процентами за користування кредитом, 700,00 грн – за комісією за надання кредиту.
Крім того, 18 вересня 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в електронній формі було укладено договір позики № 4681783. 14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 21 від 20 березня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 10 828,75 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7828,75 грн - сума заборгованості за відсотками.
Просило стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором № 5513598 в розмірі 39 275,00 грн та за договором позики № 4681783 у розмірі 10 828,75 грн і понесені судові витрати.
03 липня 2025 року через підсистему «Електронний суд» представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Крициною Ю.О. подано відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову в частині стягнення відсотків та комісії. Відзив мотивовано тим, що в період з 16 листопада 2017 року (наказ командира ВЧ НОМЕР_1 про зарахування на військову службу за контрактом) по 12 липня 2024 року (наказ начальника ТЦК та СП №154), тобто й на час укладення кредитного договору № 5513598 та договору позики № 4681783 відповідач проходив військову службу в лавах Збройних Сил України, є учасником бойових дій. Отже, є законні підстави для звільнення його від сплати нарахованих процентів за кредитним договором та договором позики відповідно до ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захисти військовослужбовців та членів їх сімей». 
Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 16 вересня 2025 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором про споживчий кредит № 5513598 від 06 квітня 2023 року, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 в сумі 39 275,00 грн; заборгованість за договором позики № 4681783 (за фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 18 вересня 2023 року, укладеним між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 , у розмірі 3787,50 грн, а всього заборгованість за вказаними договорами в розмірі 43 062,50 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2602,46 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що у зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за договорами кредиту та позики у нього утворилась заборгованість за тілом кредиту та процентами, а також комісією, що підлягають стягненню з нього на користь позивача як нового кредитора у межах строку кредитування. Наявність у позичальника прав на пільги, передбачені частиною 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захисти військовослужбовців та членів їх сімей», не доведено. 
На вказане судове рішення 13 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» представник ОСОБА_1 – адвокат Крицина Ю.О. до суду апеляційної інстанції подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у стягненні з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 5513598 в частині суми заборгованості за відсотками – 28 575,00 грн та за комісією 700,00 грн; за договором позики № 4681783 в частині суми заборгованості за відсотками – 7828,75 грн.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано надану відповідачем разом з відзивом на позовну заяву копію військового квитка. Як вбачається з відмітки у військовому квитку, а також з витягу з наказу №154 від 12 липня 2024 року, ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас 12 липня 2024 року. Тобто, на час виникнення зобов`язань за договорами кредиту та позики відповідач перебував на військовій службі, а тому на нього розповсюджується норма ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захисту військовослужбовців та членів їх сімей».
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався. 
Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16 вересня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 06 квітня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 5513598 (а.с. 8-13).
Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн.
Згідно п. 1.3. договору кредит надається строком на 105 днів з 06 квітня 2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів.
Пунктами 1.3.1, 1.3.2. договору передбачено, що пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 21 квітня 2023 року. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення пільгового періоду, і закінчується 20 липня 2023 року.
Відповідно до п. 1.4. позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом у рекомендовану дату платежу 21 квітня 2023 року, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 20 липня 2023 року (останнього дня строку кредитування).
Пунктом 1.5.1 договору передбачено комісію за надання кредиту: 700,00 грн, яка нараховується за ставкою 7,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. 
Відповідно до п. 1.5.2. проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду 1575,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,05% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду.
У п. 1.5.3. визначено, що проценти за користування кредитом протягом поточного періоду 27 000,00 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду.
Відповідно до п. 2.1. кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_2 .
Відповідно до п. 6.1. цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Договір підписано одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 R27658 06 квітня 2023 року о 15:08 (а.с. 8).
Додатками до договору є графік платежів, згідно якого ОСОБА_1 мав повернути кредит 20 липня 2023 року у загальному розмірі 39 275,00 грн, та паспорт споживчого кредиту № 5513598 з аналогічними умовами кредитування (а.с. 13 зворот -14).
На підтвердження переказу на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 10 000,00 грн позивачем надано копію платіжного доручення від 06 квітня 2023 року № 97501707, в якому вказано рахунок отримувача НОМЕР_2 , призначення платежу: кошти згідно договору 5513598 (а.с. 16).
З відомості про щоденні нарахування та погашення, складеної ТОВ «Мілоан», вбачається, що ОСОБА_1 нараховувались проценти за користування кредитом: з 07 квітня 2023 року по 21 квітня 2023 року у розмірі по 105,00 грн на день, з 22 квітня 2023 року по 20 липня 2023 року у розмірі по 300,00 грн на день (а.с. 21, 23).
З картки обліку виконання договору вбачається, що ОСОБА_1 станом на 26 грудня 2023 року має заборгованість за договором від 06 квітня 2023 року у розмірі 39 275,00 грн, з яких 10 000,00 грн тіло кредиту, 28 575,00 грн проценти, 700,00 грн комісія (а.с. 15).
26 грудня 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 26122023, згідно якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб – боржників (а.с. 18-19).
На підтвердження відступлення прав вимоги також надано копію акту приймання-передачі реєстру боржників № 1 за договором факторингу від 26 грудня 2023 року, витяг з реєстру боржників № 1, в якому вказаний ОСОБА_1 з сумою заборгованості за договором № 5513598 у розмірі 39 275,00 грн, з яких за основним зобов`язанням 10 000,00 грн, за процентами 28 575,00 грн, за комісією 700,00 грн та пеня 0 грн (а.с. 20, 22).
Крім того, 18 вересня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 4681783 (з фіксованою диференційованою процентною ставкою), за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось надати позичальнику позику у розмірі 3000,00 грн строком на 30 днів (до 18 жовтня 2023 року), за яким нараховується 0,01 % - знижена процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики, 2,70 % - процентна ставка за понадстрокове користування позикою (не застосовується в період воєнного стану), орієнтовна реальна річна процентна ставка 1604,70 % (а.с. 31-33).
Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 Q3Tb0aUEJB, в ньому вказані його РНОКПП, дата народження, номер паспорта, адреса, телефон, адреса електронної пошти та рахунок НОМЕР_2 (а.с. 33).
Як вбачається з додатку № 1 до договору позики - таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, сума кредиту за договором – 3000,00 грн, проценти за користування кредитом – 787,50 грн, всього чиста сума кредиту за розрахунковий період з 18 вересня 2023 року по 18 жовтня 2023 року – 3787,50 грн (а.с. 33 зворот - 34).
14 червня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 35-36).
Пунктом 1.2. договору факторингу передбачено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 
Пунктом 1.3. договору факторингу (з відповідними змінами, внесеними додатковою угодою № 2 від 28 липня 2021 року) передбачено, що ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором позики фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про фактора, у спосіб, передбачений договором про споживчий кредит та вимогами чинного законодавства (а.с. 37).
20 березня 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено додаткову угоду № 21 до договору факторингу № 14/06/21, якою передбачено, що згідно реєстру боржників № 21 від 20 березня 2024 року відступаються права вимоги, за що фактор сплачує клієнтові суму грошових коштів (а.с. 38).
Відповідно до витягу з реєстру боржників № 21 від 20 березня 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 10 828,75 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7828,75 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 40). Того ж дня, 20 березня 2024 року, підписано акт прийому-передачі реєстру боржників № 21 від 20 березня 2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року (а.с. 39).
Як вбачається з розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за договором позики № 4681783 від 18 вересня 2023 року за період з 20 березня 2024 року по 31 березня 2025 року, станом на 31 березня 2025 року заборгованість не погашена та складає 3000,00 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 7828,75 грн – сума заборгованості за відсотками, а загалом 10 828,75 грн. Така ж сама сума заборгованості вказана на початок розрахунку – 20 березня 2024 року, тобто після відступлення права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювалось нарахування відсотків та штрафних санкцій, розмір заборгованості залишився незмінним (а.с. 41).
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З договорів від 06 квітня 2023 року № 5513598 та від 18 вересня 2023 року № 4681783 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан», а також між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» вбачається, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договорів, які оформлено в електронній формі з використанням одноразових ідентифікаторів, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
Факти укладення договорів, отримання кредитних коштів у розмірі 10 000,00 грн та 3000,00 грн, неповернення кредиту, переходу до позивача права вимоги відповідач не заперечував.
З доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що відповідач не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення процентів за користування позикою та кредитом, а також комісії, посилаючись на наявність у нього як військовослужбовця передбачених законом пільг.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Відповідно до частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у редакції на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Частиною дев`ятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
У постанові Верховного Суду від 02 грудня 2019 року у справі № 760/15915/16 (провадження № 61-17233 св 18) зроблено висновок, що згідно з Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався 18 березня 2014 року і триває дотепер. 
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів для підтвердження статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. 
Відповідний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 04 вересня 2024 року у справі № 426/4264/19 (провадження № 61-7310св24).
ОСОБА_1 надано копію військового квитка серія НОМЕР_3 від 28 жовтня 2008 року, з якого вбачається, що він 16 листопада 2017 року на підставі наказу начальника командира в/ч НОМЕР_1 № 102 зарахований на в/сп за контрактом, протягом 2017-2023 років проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та у подальшому з липня 2023 року – в ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 12 липня 2024 року звільнений у запас. Про проходження військової служби та звільнення ОСОБА_1 також надані відповідні витяги з наказів. Крім того, з даних військового квитка вбачається, що з 24 лютого 2022 року по 06 липня 2022 року, з 25 липня 2022 року по 19 серпня 2022 року, з 28 серпня 2022 року по 05 вересня 2022 року, з 10 вересня 2022 року по 13 вересня 2022 року, з 01 жовтня 2022 року по 12 жовтня 2022 року, з 22 жовтня 2022 року по 15 листопада 2022 року, з 03 грудня 2022 року по 08 січня 2023 року, з 31 січня 2023 року по 31 січня 2023 року ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України на території Харківської області. Також на підтвердження проходження військової служби надано посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_4 , видане 13 травня 2019 року, і посвідчення особи з інвалідністю 3 групи № 094839 від 30 травня 2024 року (матеріали Електронного суду).
У справі, що переглядається, предметом спору, зокрема, є стягнення процентів за користування кредитом.
Перебування ОСОБА_1 на час укладення договорів кредиту та позики від 06 квітня 2023 року та 18 вересня 2023 року на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 та у подальшому в ТЦК та СП, безпосередня участь у бойових діях, спрямованих на захист Батьківщини, під час дії в державі особливого періоду і воєнного стану дає підстави для висновку, що на спірні правовідносини поширюється дія пункту 15 статті 14 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Виходячи з викладеного, заборгованість за відсотками за договором про споживчий кредит № 5513598 від 06 квітня 2023 року у розмірі 28 575,00 грн та за договором позики № 4681783 від 18 вересня 2023 року у розмірі 7828,75 грн стягненню не підлягає.
Висновок суду першої інстанції щодо ненадання відповідачем доказів поширення на нього пільг для військовослужбовців, передбачених законом, колегія суддів вважає помилковим, оскільки судом не надано належної оцінки долученій ОСОБА_1 до відзиву на позовну заяву копії військового квитка та не наведено мотивів відхилення такого доказу.
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати комісії колегія суддів виходить з такого.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин 1, 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Водночас, наявність такої комісії вимагає зазначення в кредитному договорі переліку додаткових та супутніх фінансових послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням/поверненням кредиту, що надаються позичальнику, адже само по собі надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку/фінансової установи, й виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15 (провадження № 61-8862сво18) зазначив, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок банку за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь банку. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самого банку та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії банку не є послугами, що об`єктивно надаються клієнту-позичальнику.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 (провадження № 61-16739св20), від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15 (провадження № 61-19356св19), від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15 (провадження № 61-16561св20), від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15 (провадження № 61-8543св20).
Отже, умови договору про сплату комісії саме за надання кредиту, тобто за дії, які кредитор здійснює на власну користь, є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, та мають наслідком істотний дисбаланс договірних прав і обов`язків та погіршення становища споживача, що за своєю природою є дискримінаційними.
Встановлена комісія за надання кредиту є невиправданим платежем, що спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже, така умова договору порушує публічний порядок, та є нікчемною.
Таким чином, вказана комісія у сумі 700,00 грн стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача не підлягає, та в цій частині у задоволенні позовних вимог також слід відмовити.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.
Отже, рішення суду в оскаржуваній частині підлягає зміні зі зменшенням суми загальної заборгованості з 43 062,50 грн до 13 000,00 грн основного боргу. В іншій частині рішення суду не оскаржувалось та не переглядалось.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
При зверненні до суду ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» сплачено 3028,00 грн судового збору (а.с. 1). Оскільки позов задоволено частково, на 25,6%, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подачу позову в розмірі 775,17 грн (3028,00*25,6%).
За подання апеляційної скарги з урахуванням оскарження рішення суду в частині вимог ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 3122,95 грн (а.с. 125). Враховуючи, що його апеляційну скаргу задоволено, позивачем має бути компенсовано йому судовий збір у вказаному розмірі.
Шляхом взаємозаліку вказаних сум з ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 347,78 грн (3122,95 – 775,17).
Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 16 вересня 2025 року змінити у частині сум стягнення.
Зменшити розмір заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»: за договором про споживчий кредит № 5513598 від 06 квітня 2023 року з 39 275,00 грн до 10 000,00 грн та за договором позики № 4681783 (за фіксованою диференційованою процентною ставкою) від 18 вересня 2023 року з 3787,50 грн до 3000,00 грн, а всього заборгованість за вказаними договорами з 43 062,50 грн до 13 000 (тринадцять тисяч) грн 00 коп.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у частині стягнення заборгованості за відсотками та комісією відмовити.
Змінити розподіл судових витрат.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 35625014) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) судовий збір в розмірі 2 347 (дві тисячі триста сорок сім) грн 78 коп.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 05 травня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді О.В. Маміна 

Н.П. Пилипчук