Справа № 487/2037/26 
Провадження № 2/487/1978/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року м. Миколаїв
Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Сухаревич З.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в порядку письмового провадження) цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2026 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (далі також - позивач) до ОСОБА_1 (далі також - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 002/13796466-SP у розмірі 54 633,19 грн, посилаючись на невиконання умов договору.
Позовна заява обґрунтована тим, що 17 січня 2022 року сторонами підписано Заяву №1130042 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank, відповідно до якого відповідачу відкрито поточний рахунок та надано кредитні кошти 30 000,00 грн. з процентною ставкою 0,22 %, строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Умови вищезазначеного Кредитного договору Відповідачем не виконані, кредитні кошти не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості. Станом на 27.11.2025 заборгованість Відповідача за заявою-договором № 002/13796466-SP від 17.01.2022 року становить 54 633,19 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) – 29 903,35 грн; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) – 24 729,84 грн. Посилаючись на викладене АТ «Таскомбанк» просило стягнути з відповідача зазначену заборгованість.
Ухвалою суду від 24 березня 2026 року відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Клопотань від учасників справи про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України не надходило. Правом на подання відзиву відповідач не скористалася.
Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною 5 статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 17.01.2022 ОСОБА_1 підписано заяву № 1130042 про приєднання до частини 2 Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank.
Відповідно до п. 1 цієї Заяви № 1130042, цією заявою ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у національний валюті та встановити ліміт кредитування; надати послугу Кредитування рахунку та встановити Ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку, що встановлений в Тарифах та складає 100 000 гривень, з урахуванням умов визначених в Публічній пропозиції та тут.
У пункті 2 Заяви зазначено: «перед підписання цієї Заяви я ознайомився з Публічною пропозицієюразом з додатками, в т.ч але не виключно, частиною 2 Публічної пропозиції, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту, що розміщені на cайті Банку https://tascombank.ua/ та Лендинговій сторінці https://sportbank.com.ua посилання на примірник якої, разом з додатками я отримав в Мобільному додатку «Sportbank», і з якою я повністю згоден, зміст розумію, положення якої зобов`язуюся неухильно дотримуватися. В цьому випадку датою відправлення Публічної пропозиції вважається дата, з якої в Мобільному додатку стає доступним текст Публічної пропозиції (посилання на її примірники). Проект цієї Заяви та Публічної пропозиції був наданий мені Банком, та підписані мною Заява та Публічна пропозиція відповідають наданим проектам». 
Відповідно до довідки АТ «ТАСКОМБАНК», ОСОБА_1 з 17.01.2022 є власником поточного рахунку у валюті гривня № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви-Анкети № 1130042 з номером Кредитного договору № 002/13796466-SP від 17.01.2022.
Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованості, станом на 27.11.2025 заборгованість становить 54 633,19 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) – 29 903,35 грн; заборгованість за процентами (в т. ч. прострочена) – 24 729,84 грн.
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно з частини першої статті 638 цього Кодексу договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію"; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина шоста статті 11 Закону України "Про електронну комерцію").
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію", вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України "Про електронну комерцію".
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ТАСКОМБАНК»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст. 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
У відповідності до частини 1 статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).
На підставі матеріалів справи встановлено, що у підписаній відповідачем Заяві № 1130042 про приєднання до частини 2 Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських,фінансових та інших послуг в межах проекту Sportbank відсутні дані про умови кредитування. Зокрема, вона не містить відомостей щодо розмір процентів за користування кредитними коштами або будь-які інші умови договору, а наявні лише посилання на тарифи та Публічну пропозицію.
Позивач додав до позовної заяви копію Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК», введену в дію 29.11.2021.
Однак, доказів на підтвердження того, що саме ці умови кредитування розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Заяву № 1130042, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати заборгованості по процентам за користування кредитом, та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування не надано.
До вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому неможливо застосувати, оскільки умови Публічної пропозиції (оферти) АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських послуг, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», Тарифи та умови обслуговування картки Sportbank, що розміщені на офіційному сайті позивача (https://tascombank.ua/ та https://sportbank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «ТАСКОМБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви умови кредитування у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин суд дійшов висновку, що додана позивачем до позовної заяви Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб не може вважатися складовою частиною кредитного договору, укладеного банком з відповідачем.
Такий висновок суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження №14-131цс19, відповідно до якої до вказаних правовідносин неможливо застосувати правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим Банком, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
При цьому, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що банк має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, враховуючи відсутність у заяві відомостей про узгоджену сторонами процентну ставку, відсутність підпису відповідача на долученій до позовної заяви Публічній пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК», суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних і допустимих доказів підставності нарахування процентів за користування кредитом. 
За таких обставин підстави для стягнення процентів відсутні, оскільки вони не погоджені з позичальником. 
Водночас з виписки по особовому рахунку встановлено, що відповідач отримала грошові кошти та користувалась ними, здійснювала погашення. 
Відповідно до вказаної виписки, витрати відповідача за кредитом становлять 66103,35 грн, до яких увійшли нараховані проценти у сумі 36 104,48 грн. Оскільки сплата процентів за користування кредитними коштами не передбачена умовами договору, суд дійшов висновку, що вказану суму слід виключити із витрат за кредитом. Отже, реальні витрати відповідача за кредитом становлять 29 998,87 грн (66103,35-36104,48). 
При цьому, сума зарахувань (36 200,00 грн) перевищує суму витрат 29 998,87 грн. За таких обставин, відповідачем фактично виконаний обов`язок за підписаною нею заявою, тобто заборгованість відсутня.
Враховуючи наведене, у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ТАСКОМБАНК», ЄДРПОУ: 09806443, місцезнаходження: м. Киї, вул. Симона Петлюри, буд. 30.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 17 червня 2026 року.

Суддя          З.М. Сухаревич