Справа № 216/8372/25
провадження 2/216/1374/26

РІШЕННЯ
іменем України
26 травня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Скиби М.М.,
за участю секретаря судового засідання: Сирко І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Кривого Рогу, в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в :
Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», в через свого представника звернулося до суду з позовом до до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути на користь позивача суму заборгованості в сумі заборгованість у сумі 184690,80 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 
17.08.2023 кредитний договір №1012591373, за яким Позичальнику видано кредит у сумі 73801,04 грн.; 
26.01.2024 кредитний договір №1014244617, за яким Позичальнику кредит у сумі 86515,8 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. 
Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.07.2025 склала: 
1) По кредитному договору від 17.08.2023 № 1012591373 - 80625,70 грн., з яких: 61410.75 грн. – заборгованість за кредитом; 6.95 грн. – заборгованість процентами; 19208 грн. – заборгованість за комісією; 
2) По кредитному договору від 26.01.2024 № 1014244617- 104065.1 грн., з яких: 81952.14 грн. – заборгованість за кредитом; 9.71 грн. – заборгованість процентами; 22103.25 грн. – заборгованість за комісією. 
Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 03.07.2025 склала 184690,80 гривень.
Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк, заборгованість відповідачем погашена не була. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», у зв`язку з чим представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості та судовий збір.
Ухвалою суду було відкрито провадження по справі та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові зазначив про розгляд справи у відсутності представника банку, не заперечуючи проти винесення заочного рішення.
Представником відповідача направлено до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача та відповідача.
Разом з тим представником відповідача направленні письмові пояснення в яких останній заперечує проти задоволення позову посилаючись на те, що позов було подано передчасно.
Зазначає, що положеннями ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. 
Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. При цьому, положення кредитних договорів не містять засад щодо врегулювання простроченої заборгованості, як і не визначають чіткого порядку та можливості дострокового повернення кредитних коштів (окрім як відповідальність позичальника за порушення виконання зобов`язань шляхом сплати штрафів). Самі по собі посилання в договорах на умови ДКБО, просить суд оцінити критично оскільки при укладенні договорів відповідач не була з ними ознайомлена, не підписувала їх, а тому правових підстав вважати умови ДКБО складовою та невід`ємною частиною договорів немає. 
Оскільки умовами кредитних договорів не передбачено право кредитора на дострокове стягнення кредитних коштів, а умови ДКБО за відсутності їх підпису позичальником ОСОБА_1 , не є складовою кредитних договорів №1012591373 від 17.08.2023, №1014244617 від 26.01.2024 (що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17), тому у даній справі відсутні правові підстави для дострокового стягнення з ОСОБА_1 споживчого кредиту за договорами, строк виконання яких не настав. 
Окрім того зазначає, що АТ «ПУМБ» не тільки не дотримався процедури дострокового стягнення заборгованості, яка передбачена ч.4 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування», а й за відсутності в умовах договорів права кредитора на дострокове стягнення кредитів, взагалі не мав права ініціювати ні тільки таку процедуру, а й даний спір.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 17.08.2023 року між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 1012591373, відповідно до умов договору відповідачем отримано споживчий кредит “Рефінансування” у сумі 73801,04 грн. строк кредиту 48 місяців розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,6% розмір процентної ставки 0,01% річних. 
Крім того, підписанням Заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua.
Вказаний договір містить графік погашення заборгованості.
26.01.2024 року між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_1 було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №1014244617, відповідно до умов договору відповідачем отримано споживчий кредит “Рефінансування” у сумі 73801,04 грн. строк кредиту 48 місяців розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,6% розмір процентної ставки 0,01% річних. 

Крім того, підписанням Заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, відповідач підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua.
Вказаний договір містить графік погашення заборгованості.
Переказ грошових коштів за зазначеними кредитними договорами підтверджується платіжними інструкціями від 17.08.2023 року на суму 73801, 04 грн. та від 26.01.2024 року на суму 86515,80 грн.
У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Згідно з ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як установлено у ч. 2ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» свої зобов`язання за кредитними договорами перед відповідачем виконав.
Щодо наявності у позивача права вимоги про дострокове повернення всієї суми наданих кредитних коштів, включаючи платежі строк виконання яких ще не настав, суд зазначає наступне. 
В матеріалах справи також наявна письмова вимога (повідомлення) за вих. № KHO-44.2.2/2560  03.09.2025 року, в якій зазначено про необхідність погашення заборгованості за кредитними договорами № 1012591373 від 17.08.2023 року та № 1014244617 від 26.01.2024 року, яка станом на 04.07.2025 складає 184 690,80 грн. протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа, та попереджено, що у разі невиконання зазначеної вище вимоги, банк застосовує заходи примусового стягнення кредитної заборгованості.
Відповідно до списку згрупованих відправлень 20250910 ПУМБ_позов СТ_742_3 вказана вимога мала бути направлена відповідачу за номером ШКІ 0505368135598.
З дослідженої судом інформації з офіційного вебсайту «Укрпошта» вбачається, що дані про відправлення вимоги до відповідача про погашення заборгованості за кредитними договорами за штриховим кодовим ідентифікатором 0505368135598 відсутні, тому що не зареєстровані у системі.
Таким чином, у матеріалах справи відсутня інформація про отримання відповідачем поштового відправлення з ідентифікатором № 0505368135598, у якому містилися вимоги до відповідача про дострокове виконання зобов`язання. Будь-яких інших доказів на підтвердження обізнаності відповідача про обов`язок достроково виконати кредитне зобов`язання позивач не надав.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням),то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася,та сплати процентів, належних йому відповідно до статті1048 цього Кодексу.
Частиною 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Відповідно змісту кредитних договорів, заборгованість за якими просить стягнути позивач з відповідача вказані договори є договорами споживчого кредиту.
Зазначені договори споживчого кредитування не містить погоджених сторонами умов про право банку вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових зобов`язань чи їх частини.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, як невід`ємну частини спірного договору.
Публічною пропозицією АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на сайті: pumb.ua, що надана позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, у тому числі: пільговий період користування коштами, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом за послуги банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення споживчого кредиту, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо споживчого кредиту.
При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що саме цей витяг з Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб розуміла відповідачка, ознайомилася і погодилася з ним підписуючи заяви № 1012591373 від 17.08.2023року та № 1014244617 від 26.01.2024, про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних.
Також, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16 цс 15 і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
З урахуванням наведеного, матеріали справи не містять підтверджень, що саме Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, яку надав банк, відповідачка розуміла, ознайомилася і погодилася з нею, підписуючи заяви № 1012591373 від 17.08.2023року та № 1014244617 від 26.01.2024, про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131 цс 19.
Таким чином праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором має передувати погодження такого права у договорі споживчого кредитування та реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про споживче кредитування».
У постанові від 21.09.2022 у справі №751/11211/16-ц Верховний Суд зазначив: «Якщо закон встановлює необхідність обов`язкового досудового врегулювання, то очевидно, що при зверненні до суду кредитору необхідно довести факт виконання цієї вимоги закону. За відсутності відповідних доказів у достроковому стягненні кредиту суд повинен відмовити».
Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено частиною 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином суд приходить до висновку про недоведення позивачем виконання вимог ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» та відповідна права на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитними договорами.
Разом з тим вказана вимога закону застосовується лише щодо права кредитора пред`являти вимоги щодо стягнення кредитних платежів, строк виконання яких ще не настав та жодним чином не обмежує кредитора у праві стягувати з боржника прострочені суми кредитної заборгованості, а отже позивач має право на стягнення з відповідача заборгованості за кредитними договорами від 17.08.2023 № 1012591373 та від 26.01.2024 № 1014244617 за платежами строк виконання яких настав станом на 03.07.2025 року (в межах заявлених позовних вимог).
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає наступне. 
10 червня 2017 року набув чинності Закон України Про споживче кредитування, у зв`язку із чим у Законі України Про захист прав споживачівтекст статті 11 викладено в такій редакції: Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України Про споживче кредитування.
Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України Про захист прав споживачів з набуттям чинності Закону України Про споживче кредитування залишилися незмінними.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України Про споживче кредитування, загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України Про споживче кредитування до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України Про споживче кредитування передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України Про споживче кредитування Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит.
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України Про споживче кредитування та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України Про споживче кредитування розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України Про споживче кредитування після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України Про споживче кредитування умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України Про споживче кредитування щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 вказано: якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування.
Також у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України Про споживче кредитування. Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування.
Відповідно до п. 5.7.3 публічної пропозиції AT ПУМБ на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (редакція діє з 01 листопада 2021 року), комісія за обслуговування кредитної заборгованості за споживчим кредитом встановлюється за послуги Банку щодо списання та зарахування коштів з метою повернення Споживчого кредит, розрахунково-касове обслуговування щодо споживчого кредиту, надання консультаційних та інформаційних послуг щодо Споживчого кредиту. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості сплачується щомісячно в термін сплати процентів за користування Споживчим кредитом за відповідний розрахунковий період у розмірі, вказаному у заяві на приєднання до договору, від початкової (наданої) суми споживчого кредиту (база розрахунку комісії). Комісія за обслуговування кредитної заборгованості за наданим Споживчим кредитом розраховується за повний місяць у якому відбувається повернення заборгованості. Під повним місяцем, у цій Частині 5 Розділу II цього Договору, розуміється період, який визначається від попереднього до наступного терміну (дати) платежу згідно з Графіком платежів.
Слід зазначити, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що саме з цією редакцією публічної пропозиції AT ПУМБ була ознайомлена відповідачка та погодилася з нею, а тому відсутні підстави вважати, що сторони договору належним чином обумовили та визначили умови та порядок сплати комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Пунктом 5 від 17.08.2023 № 1012591373 та від 26.01.2024 № 1014244617 року на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено, що розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості складає 1,6%. 
Однак у заявах від 17.08.2023 № 1012591373 та від 26.01.2024 № 1014244617 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Враховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні договору, то положення пункту 5 заяв від 17.08.2023 № 1012591373 та від 26.01.2024 № 1014244617 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України Про споживче кредитування.
За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення нарахованої позивачем заборгованість по комісії за обслуговування кредитної заборгованості за кредитними договорами №1012591373 від 17.08.2023 у сумі 19208,00 грн. та № 1014244617 від 26.01.2024 у сумі 22103,25 відповідно. 
Разом з тим дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання ним належним чином зобов`язань за кредитним договором у зв`язку з чим наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами від 17.08.2023 № 1012591373 та від 26.01.2024 № 1014244617 за платежами строк виконання яких настав станом на 03.07.2025 року (в межах заявлених позовних вимог) , а саме за заборгованістю за простроченими платежами за тілом кредиту та нарахованими відсотками за користування кредитними коштами станом на 03.07.2025 року в межах заявлених позовних вимог.
З наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитними договорами вбачається, що зі сплачених відповідачем коштів на погашення кредиту АТ «ПУМБ» було зараховано 7 084 грн. 92 коп. на погашення комісії за обслуговування кредиту за кредитним договором №1012591373 від 17.08.2023 та у сумі 1 384 грн. 25 коп. за кредитним договором №1014244617 від 26.01.2024 (відповідно до розрахунку заборгованості по комісії станом на 03.07.2025, наданого позивачем за кожним з договорів). 
Враховуючи висновки суду про неправомірність нарахування комісії та нікчемність положення кредитних договорів №1012591373 від 17.08.2023, №1014244617 від 26.01.2024, укладених між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_1 , щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості, слід зарахувати вказані сплачені на погашення тіла кредиту за кожним з договорів.
Таким чином після здійсненого судом перерахунку, прострочена заборгованість за кредитним договорами станом на 03.07.2025 становить : 
За договором №1012591373 від 17.08.2023: 
за тілом кредиту: - 14 605,43 грн. (з розрахунку: 21 690,35 (залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту) – 7 084,92 (кошти, зараховані на комісію);
за процентами за користування кредитними коштами у сумі 6,95 грн.
За договором №1014244617 від 26.01.2024:
за тілом кредиту 24 697,71 грн. (з розрахунку: 26 081,96 (залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту) – 1 384,25 (кошти, зараховані на комісію)
за процентами за користування кредитними коштами – 9,71 грн. 
Таким чином суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитними договорами №1012591373 від 17.08.2023, №1014244617 від 26.01.2024, яка станом на 03.07.2025 року складає 39 319,80 грн.
Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому враховуючи часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 508,70 грн.
Керуючись ст. ст. 5-8, 10,11, 12,13,81,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :
Позовні вимоги Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованість за кредитними договорами №1012591373 від 17.08.2023, №1014244617 від 26.01.2024, яка станом на 03.07.2025 року складає 39 319,80 грн. (тридцять дев`ять тисяч триста дев`ятнадцять гривень 80 коп.) та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 508,70 грн. (п`ятсот вісім гривень 70 коп.).
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5ст. 265 ЦПК України:
Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», код ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження юридичної особи: вул. Андріївська, буд.4, м. Київ, 04070;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце проживанняАДРЕСА_1 .

Суддя           М.М.СКИБА