Справа № 127/35630/25
Провадження 2/127/8223/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року 	м. Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Горбатюка В.В.,
за участю секретаря судового засідання Соушко Ю.О., 
представника позивача Покоєвича А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної дирекції Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Статус Дистрибьюшн», про виплату страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Вінницької обласної дирекції Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Статус Дистрибьюшн», про виплату страхового відшкодування.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.12.2024 року о 17 годині 09 хвилин на автодорозі М-30298 км, селище Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу MAN, 8.163, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску, VIN НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 .
Позивач зазначив, що транспортний засіб MAN, 8.163, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить на праві власності ТОВ «Статус Дистрибьюшн». ОСОБА_2 не вибрав безпечної швидкості руху та дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом Honda Accord під керуванням ОСОБА_1 , який перебував у процесі переоформлення права власності на нього. Внаслідок ДТП автомобіль Honda Accord отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.
За фактом цієї події на місці ДТП складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 204273 від 24.12.2024.
Позивач вказав, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MAN, 8.163, державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом № ЕР-220591656.
На замовлення позивача судовий експерт Івасик Михайло Сергійович склав висновок експерта № 12Е-03/2025 від 21.03.2025, відповідно до якого розмір нанесеного матеріального збитку транспортному засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_4 , внаслідок пошкоджень, завданих дорожньо-транспортною пригодою, що відбулася 24.12.2024, становить 125480,26 грн. Розмір відновлювального ремонту цього транспортного засобу становить 245256,77 грн.
Позивач також зазначив, що для відновлювального ремонту транспортного засобу він звернувся до ФОП ОСОБА_3 , яка виставила рахунок на оплату № НФ-0000052 від 14.03.2025. Загальна вартість виконаних робіт згідно з актом виконаних робіт № НФ-0000057 становить 166778,40 грн.
Страхова компанія сплатила на рахунок ФОП ОСОБА_3 страхове відшкодування у розмірі 82877,07 грн. Іншу частину вартості ремонту позивач сплатив самостійно у розмірі 83901,33 грн.
Позивач вважав, що страхова компанія безпідставно не відшкодувала повну вартість відновлювального ремонту в межах страхової суми. У позові просив стягнути з Вінницької обласної дирекції ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» страхове відшкодування у розмірі 82901,33 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 12000 грн та судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Суд постановив розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник відповідача адвокат Пилипчук А.Ю. подала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову повністю. Відповідач зазначив, що ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виконало свої зобов`язання перед позивачем у повному обсязі, оскільки сплатило страхове відшкодування у розмірі 82877,07 грн відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку № 4643 від 24.02.2025.
Відповідач посилався на те, що розмір страхового відшкодування має визначатися за правилами спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Також відповідач зазначив, що різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою може стягуватися з особи, яка завдала шкоду, а не зі страховика. Відповідач заперечив проти розміру заявлених витрат на правничу допомогу.
У відзиві представник відповідача просила розгляд справи проводити за відсутності представника ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.04.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Суд витребував у ФОП ОСОБА_3 акт виконаних робіт з транспортним засобом Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_4 , на суму 83901,33 грн згідно з квитанцією від 14.04.2025.
На виконання ухвали суду ФОП ОСОБА_3 надала заяву від 27.04.2026 та документи щодо ремонту транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 . У заяві вона повідомила, що загальна вартість відновлювального ремонту згідно з актом № НФ-0000057 від 08.08.2025 становить 166778,40 грн. Зазначена сума була сплачена двома платежами: 82877,07 грн сплатило ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно з платіжною інструкцією № 3Р039395 від 03.04.2025; 83901,33 грн сплатив клієнт ОСОБА_1 як доплату за ремонт згідно з платіжною інструкцією № @2PL997390 від 14.04.2025.
Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник позивача Покоєвич А.О. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Клопотання про призначення судової експертизи представник позивача не підтримав. Він звертав увагу суду на те, що висновок, поданий стороною позивача, складений після безпосереднього огляду транспортного засобу, тоді як оцінка, подана відповідачем, проводилася без фактичного огляду автомобіля та без участі сторони позивача. З огляду на це представник позивача просив суд надати перевагу висновку, поданому позивачем, як такому, що повніше відображає фактичний стан пошкодженого транспортного засобу.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У відзиві представник відповідача просила проводити розгляд справи за її відсутності.
Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Суд установив, що 24.12.2024 року о 17 годині 09 хвилин на автодорозі М-30298 км, селище Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу MAN, 8.163, державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску, VIN НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 . Викладене встановлено на підставі постанови Вінницького районного суду Вінницької області №128/5085/24 від 06.02.2025.
Цією постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 06.02.2025 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 транспортний засіб Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_4 , зареєстрований за ОСОБА_1 .
Відповідно до поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-220591656 цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу MAN, 8.163, державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Строк його дії - з 27.04.2024 до 26.04.2025, страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160000 грн, франшиза - 0 грн.
ФОП ОСОБА_3 склала рахунок № НФ-0000052 від 14.03.2025 на оплату ремонтних робіт щодо транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , на загальну суму 166778,40 грн без ПДВ.
В акті виконаних робіт № НФ-0000057 щодо транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , зазначено перелік виконаних робіт та використаних запасних частин. Загальна вартість робіт і запасних частин становить 166778,40 грн з ПДВ. Акт підписаний виконавцем та замовником.
Відповідно до заяви ФОП ОСОБА_3 від 27.04.2026, поданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, загальна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , згідно з актом № НФ-0000057 від 08.08.2025 становить 166778,40 грн.
ФОП ОСОБА_3 підтвердила, що вказану суму сплачено двома платежами: 82877,07 грн сплатило ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно з платіжною інструкцією № 3Р039395 від 03.04.2025; 83901,33 грн сплатив ОСОБА_1 як доплату за ремонт згідно з платіжною інструкцією № @2PL997390 від 14.04.2025.
Платіжною інструкцією № 3Р039395 від 03.04.2025 підтверджено перерахування ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ФОП ОСОБА_3 суми 82877,07 грн з призначенням платежу: виплата страхового відшкодування згідно з страховим актом.
Платіжною інструкцією № @2PL997390 від 14.04.2025 підтверджено перерахування ОСОБА_1 на користь ФОП ОСОБА_3 суми 83901,33 грн з призначенням платежу: оплата згідно з рахунком № НФ-0000052 від 14.03.2025 за відновлювальний ремонт після ДТП Honda Accord, НОМЕР_3 .
Відповідно до висновку, складеного судовим експертом Івасиком Михайлом Сергійовичем, № 12Е-03/2025 від 21.03.2025 встановлено, що експерт проводив дослідження транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_4 , після його безпосереднього огляду.
У висновку експерта № 12Е-03/2025 від 21.03.2025 зазначено, що розмір нанесеного матеріального збитку транспортному засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_4 , внаслідок пошкоджень, завданих дорожньо-транспортною пригодою, що відбулася 24.12.2024, становить 125480,26 грн. Розмір відновлювального ремонту зазначеного транспортного засобу становить 245256,77 грн. Величина втрати товарної вартості становить 0 грн. Ринкова вартість технічно справного транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , 2008 року випуску, VIN НОМЕР_4 , якому не здійснювали відновлювальний ремонт після дорожньо-транспортної пригоди, становить 285048,36 грн.
ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подало звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, № 46443 від 24.02.2025, який склав оцінювач ОСОБА_4 . Відповідно до цього звіту ринкова вартість транспортного засобу становить 424006,22 грн, вартість відновлювального ремонту становить 162671,37 грн, значення коефіцієнта фізичного зносу становить 0,700, вартість матеріального збитку з урахуванням ПДВ становить 82877,07 грн, вартість матеріального збитку без урахування ПДВ становить 74414,72 грн.
Суд встановив, що саме на підставі звіту № 4643 від 24.02.2025 відповідач визначив суму страхового відшкодування у розмірі 82877,07 грн та перерахував її на рахунок ФОП ОСОБА_3 .
Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.
Згідно з ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії, бездіяльність та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона зобов`язується у разі настання певної події виплатити другій стороні або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.
Спірні правовідносини виникли 24.12.2024, тому до них застосовуються положення Закону України від 01.07.2004 № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які діяли на час дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 3 Закону № 1961-IV обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Згідно зі ст. 5 Закону № 1961-IV об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Статтею 6 Закону № 1961-IV передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону № 1961-IV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 28 Закону № 1961-IV шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно зі ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону № 1961-IV виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц вказала, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування(зокрема, у випадках, передбачених ст. 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону № 1961-IV). 
Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
У постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №922/4013/17 зроблено висновок, що звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається можлива, але не кінцева сума, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення, яким оплачена виставлена станцією технічного обслуговування сума вартості відновлювального ремонту транспортного засобу.
Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17, Справа № 910/18477/21, 761/9206/22.
Як вказано у постанові Верхового Суду від 04.07.2018 року, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик, та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми, а у випадку, зазначеному у пункті 80 цієї постанови - винною особою, що також встановлено у постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21), Великою Палатою ВС, у пунктах 136, 137.
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе в межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та ухвалу ВП ВС від 20 лютого 2020 року у справі № 753/15214/16-ц (провадження № 14-25цс20)).
Законне покладає на позивача обов`язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі №640/14169/17.
Винуватець відповідає за завдану шкоду, якщо вона перевищує міру відповідальності страховика або відноситься до сум, які страховик не повинен відшкодовувати. Покладення відповідальності у розмірі завданого збитку який повинен відшкодувати страховик на винуватця - суперечить інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
До такого висновку прийшла Велика Палата у постанові від 22 лютого 2022 року у справі 201/16373/16-ц.
Оцінюючи доводи сторін, суд виходить з того, що факт настання дорожньо-транспортної пригоди, вина водія забезпеченого транспортного засобу, чинність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та факт здійснення відповідачем часткової страхової виплати у розмірі 82877,07 грн підтверджені матеріалами справи і відповідачем не заперечуються.
Спір між сторонами виник виключно щодо розміру страхового відшкодування, яке підлягає виплаті позивачу у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 .
Суд бере до уваги, що висновок експерта № 12Е-03/2025 від 21.03.2025 складений судовим експертом після безпосереднього огляду транспортного засобу. У цьому висновку експерт встановив, що розмір відновлювального ремонту становить 245256,77 грн, а розмір матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 125480,26 грн.
Водночас звіт № 46443 від 24.02.2025, поданий відповідачем, був складений до фактичного завершення ремонту та не враховує документально підтверджену кінцеву вартість відновлення транспортного засобу на СТО, якій сам страховик перерахував частину страхового відшкодування.
Суд також враховує, що після витребування доказів ФОП ОСОБА_3 підтвердила не лише факт виконання ремонту, а й загальну суму ремонту, порядок її оплати та платників. Вказані документи мають істотне значення, оскільки підтверджують реальність витрат, понесених для відновлення транспортного засобу, а не лише попередній розрахунок чи прогнозовану калькуляцію.
Акт виконаних робіт № НФ-0000057 підтверджує виконання ремонту на загальну суму 166778,40 грн без ПДВ. Отже, доводи відповідача про необхідність зменшення страхового відшкодування на суму ПДВ не впливають на вирішення спору, оскільки в акті прямо зазначено загальну вартість без ПДВ.
Відповідач не надав суду доказів того, що роботи, зазначені в акті виконаних робіт №НФ-0000057, не пов`язані з наслідками дорожньо-транспортної пригоди від 24.12.2024. Також відповідач не довів, що ФОП ОСОБА_3 включила до акта роботи або запасні частини, які не стосуються відновлення пошкодженого транспортного засобу після цієї ДТП.
Те, що страхова компанія добровільно перерахувала частину страхового відшкодування саме на рахунок ФОП ОСОБА_3 , підтверджує, що відповідач визнав зв`язок ремонту цього транспортного засобу з настанням страхового випадку.
Посилання відповідача на те, що страхове відшкодування має визначатися виключно на підставі звіту № 46443 від 24.02.2025, суд не приймає як достатню підставу для відмови в позові. Закон № 1961-IV не позбавляє потерпілого права доводити розмір шкоди іншими належними та допустимими доказами, зокрема документами станції технічного обслуговування, актом виконаних робіт і платіжними документами.
Разом з цим суд враховує, що відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV страховик відшкодовує шкоду у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.
Відповідно до полісу № ЕР-220591656 страхова сума за шкоду, заподіяну майну, становить 160000 грн, франшиза - 0 грн.
Фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Honda Accord, державний номерний знак НОМЕР_3 , згідно з актом виконаних робіт становить 166778,40 грн. Ця сума перевищує страхову суму, визначену полісом.
Страховик уже сплатив страхове відшкодування у розмірі 82877,07 грн.
З огляду на зазначене максимальний розмір додаткової виплати, який може бути стягнутий саме зі страховика в межах страхової суми, становить:
160000 грн - 82877,07 грн = 77122,93 грн.
Позивач заявив до стягнення зі страхової компанії 82901,33 грн. Однак ця сума перевищує залишок страхової суми, доступний для виплати після вже здійсненої відповідачем виплати.
Суд вважає доведеною вимогу позивача про стягнення страхового відшкодування частково - у розмірі 77122,93 грн. У задоволенні решти вимоги про стягнення страхового відшкодування необхідно відмовити, оскільки суд не може покласти на страховика обов`язок здійснити виплату понад страхову суму, визначену полісом.
Доводи відповідача про те, що різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою може стягуватися лише з особи, яка завдала шкоду, суд враховує частково. Такі доводи мають значення лише щодо тієї частини шкоди, яка перевищує ліміт відповідальності страховика. У межах страхової суми обов`язок з виплати страхового відшкодування покладається саме на страховика.
Оскільки треті особи ОСОБА_2 та ТОВ «Статус Дистрибьюшн» не є відповідачами у цій справі, суд не вирішує питання про стягнення з них різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог до страховика.
Щодо понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як передбачено ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, наданих послуг, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката.
Суд установив, що в матеріалах справи міститься ордер серії АІ № 2039295 на надання правничої допомоги ОСОБА_1 адвокатом Покоєвичем Артемом Олексійовичем, виданий адвокатським об`єднанням «Захист у криміналі».
ОСОБА_1 25.02.2025 уклав з адвокатським об`єднанням «Захист у криміналі» договір про надання правової допомоги. Від імені адвокатського об`єднання договір підписав голова адвокатського об`єднання Покоєвич Артем Олексійович.
Відповідно до п. 1.1 договору адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надати правову допомогу, а саме: підготувати і подати клопотання експерту про призначення експертизи про визначення вартості збитків, підготувати і подати позовну заяву про стягнення вартості відновлювального ремонту, а замовник зобов`язується надати всю необхідну інформацію щодо предмета договору.
Пунктом 3.1 договору визначено, що вартість послуг становить 12000 гривень.
До матеріалів справи долучено додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 25.02.2025, який містить детальний опис робіт, виконаних адвокатом Покоєвичем Артемом Олексійовичем. Згідно з цим додатком адвокат надав такі послуги: зустріч, консультація клієнта - 2 години, вартість 4000 грн; підготовка і подача цивільного позову про стягнення страхового відшкодування - 3 години, вартість 6000 грн; підготовка і формування додатків до позовної заяви, підготовка всіх документів і похід на поштове відділення для їх направлення - 1 година, вартість 2000 грн. Загальна вартість послуг становить 12000 грн.
Позивач сплатив адвокатському об`єднанню «Захист у криміналі» 12000 грн за надану правову допомогу, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № б/н від 25.02.2025.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 висловлено правову позицію, згідно з якою розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а також чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, обсяг виконаної роботи та співмірність витрат із предметом спору.
Зазначені положення процесуального закону дають підстави для висновку, що для включення всієї суми гонорару на відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено не тільки те, що рішення ухвалене на користь сторони, яка користувалася послугами адвоката, а й те, що за обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим.
Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд вважає, що такі судові витрати були пов`язані саме з розглядом цієї справи, а виконана адвокатом робота знайшла своє відображення в матеріалах справи. Водночас, враховуючи характер спору, обсяг виконаної адвокатом роботи, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, часткове задоволення позовних вимог, а також критерії розумності та співмірності, суд оцінює правничу допомогу, надану адвокатом Покоєвичем А.О., у розмірі 6000 грн.
З огляду на викладене з відповідача на користь позивача належить стягнути 6000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач заявив до стягнення 82901,33 грн страхового відшкодування. Суд задовольняє вимогу у розмірі 77122,93 грн, що становить 93,03 % від заявленої майнової вимоги. Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1126,78 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 13, 76, 77, 78, 81, 82, 89, 133, 137, 141, 263-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. 15, 16, 22, 979, 988, 990, 1166, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Вінницької обласної дирекції Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Статус Дистрибьюшн», про виплату страхового відшкодування задовольнити частково.
Стягнути з Вінницької обласної дирекції Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 77122 (сімдесят сім тисяч сто двадцять дві) гривні 93 копійки;
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Вінницької обласної дирекції Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1126,78 грн.
Стягнути з Вінницької обласної дирекції Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу подано протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 21 травня 2026 року.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Вінницька обласна дирекція Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», код ЄДРПОУ 43638960, місцезнаходження: 21009, Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Винниченка, буд. 7.
Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Статус Дистрибьюшн», код ЄДРПОУ 40838563, місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Північна, буд. 1.

Суддя           В. В. Горбатюк