Справа № 632/2411/25	
 	провадження №3/632/27/26	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 року   місто Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Васянович Г.М., за участю секретаря судового засідання Боровок Т.П., захисника Вальчук М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від відділення поліції № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, 

В С Т А Н О В И В:

13 грудня 2025 року о 23 годині 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вулиці Єдності, 5, у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом – автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив підпункт «а» пункту 2.9. розділу 2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

У судові засідання, що відбулися, ОСОБА_1 жодного разу не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Участь в судовому розгляді приймала захисник ОСОБА_1 – адвокат Вальчук М.М. 

Із заяви ОСОБА_1 до суду, доводів та клопотання захисника про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вбачається, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні зазначеного вище правопорушення, не визнав.
Разом із цим захисник вважає, що провадження у справі підлягає закриттю з тих підстав, що обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи. 
Зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , було проведено працівниками поліції не на законних підставах.
Так, із матеріалів справи вбачається, що поліцейський повідомив, що є інформація, що водій знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, тобто інформацію отримано від невідомої особи про керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто, це анонімне повідомлення, яке, як зазначила захисник, відповідно до положень ч. 1 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян», розгляду не підлягає. 
Проте, в порушення вказаного вище Закону працівниками поліції було прийнято рішення про перевірку анонімного звернення та зупинення транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , без порушення ним Правил дорожнього руху, які могли б стати підставою для його зупинення.
Факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, що могло б згідно із ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» стати підставою для зупинення транспортного засобу під керуванням останнього, поліцейськими не задокументований та не доведений належними і допустимими доказами. 
Отже, зупинення транспортного засобу було проведено без законних на те підстав, а відтак, як вважає захисник, відповідно до доктрини «плодів отруєного дерева» протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 не можна вважати допустимим доказом. 
Також захисник зазначила, що зупинивши транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , працівники поліції не дотрималися вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, зокрема проводячи перевірку на предмет перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, запропонувавши водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, не повідомили останньому про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, визначені у п. 3 цієї Інструкції, як законну підставу для проведення такого огляду. 
Окрім того, захисник зазначила, що примірник акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ОСОБА_1 не вручався, та з його слів, він його не підписував, а саме в графі, що згодний з результатом «Драгеру». Підпис ОСОБА_1 в протоколі та роздруківці тесту відрізняються від підпису у згаданому вище акті, що свідчить про не безумовну згоду з результатом огляду на місці. Також в протоколі не вказано, що водій з результатом погодився. 
Працівник поліції, провівши огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу, не роз`яснив останньому про його право пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я у разі незгоди з результатом огляду, що був проведений поліцейським. 
З огляду на викладене захисник вважає, що працівник поліції не дотримався порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного у ст. 266 КУпАП та зазначеній вище Інструкції, а відтак, оскільки огляд проведений з порушенням, він вважається недійсним. 
До того ж захисник зазначила, що, як вбачається з матеріалів справи, відсутній сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки на прилад Alcotest 6810. 

Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. При розгляді справи необхідно також встановити, чи вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, іншими документами, тощо.

Незважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керуванні транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння, за наведених вище обставин, повністю підтверджується сукупністю даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 540142 від 13 грудня 2025 року, з якого вбачається, що у цей день о 23 годині 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на вулиці Єдності, 5, у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, здійснював керування транспортним засобом – автомобілем Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за результатами проведення його огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу – газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» - тест № 481, результат огляду – 0.92 проміле, чим порушив підпункт «а» пункту 2.9. розділу 2 Правил дорожнього руху, а також іншими доказами, дослідженими під час судового розгляду. 

Так, згідно із відеозаписами з нагрудної камери (відеореєстратора) поліцейського вбачається, що 13 грудня 2025 року о 23 годині 03 хв. 23 сек., екіпажем патрульної поліції, на вулиці Єдності, 5, а саме поруч із магазином «АТБ», у місті Златопіль Лозівського району Харківської області, шляхом подачі сигналу проблисковими маячками, був зупинений транспортний засіб – автомобіль Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . Особа останнього, як водія зазначеного транспортного засобу, була встановлена поліцейським на підставі наданих ним документів. 
Водночас, ОСОБА_1 було повідомлено, що здійснюється відеозйомка, а також про причину його зупинення, яка полягала у тому, що поліцейським від громадянина, який бачив як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, надійшла інформація, що водій зазначеного вище автомобіля здійснює ним керування ймовірно перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.
Факт події за участю пішохода, яка відбулася до моменту зупинення транспортного засобу, підтвердив і сам ОСОБА_1 .
Разом із тим ОСОБА_1 на вимогу поліцейського, у якого була підозра, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - газоаналізатора «Alcotest Drager 6810».
При цьому, перед проведенням огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що його огляд може бути проведений як на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу, так і у закладі охорони здоров`я. 
Вимог від ОСОБА_1 про надання сертифіката відповідності та/або сертифіката перевірки типу засобу вимірювальної техніки, та/або декларації про відповідність та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, не надходило. Не заявляв ОСОБА_1 й про наявність у нього сумнівів у справності технічного засобу із використанням якого був проведений його огляд на стан алкогольного сп`яніння - газоаналізатора «Alcotest Drager 6810».
У відеозаписі № 3 – час 23:08 – 23:13, зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, зокрема момент проходження тесту на газоаналізаторі та його результат – 0.92 проміле.
Водій ОСОБА_1 пройшовши такий вид огляду на стан алкогольного сп`яніння, погодився з його результатами. 
За таких обставин останній був проінформований поліцейськими про те, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Також, із відеозаписів вбачається, що за результатами огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння одним із поліцейських були роздруковані на папері показники спеціального технічного засобу, а іншим - складені акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та протокол про адміністративне правопорушення.
При цьому, як вбачається із змісту відеозаписів, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дійсно був складений на місці події, оскільки це між собою обговорювали поліцейські, а згодом один із них взяв відповідний бланк документу та працював із ним у присутності ОСОБА_1 на капоті службового автомобіля.
Разом із цим, суд зазначає, що безпосереднє складання згаданого вище акта та його зміст дійсно у відеозаписі не зафіксовані, що пов`язано із тим, що у роботу поліцейських постійно втручалися сторонні особи, й працівник поліції, який здійснював відеозапис, окрім іншого, фіксував їх поведінку. 
У той же час, як вбачається із відеозаписів, зауважень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, складання документів, у тому числі протоколу про адміністративне правопорушення та їх змісту, ОСОБА_1 не мав. 

Роздруківкою на папері показників спеціального технічного засобу – газоаналізатора «Alcotest Drager 6810» та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, які були складені за результатами відповідного огляду, підтверджується факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. 
Водночас, із акту вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений у зв`язку з виявленням у останнього такої ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота. 

Щодо посилання захисника на незаконність дій поліцейських при проведені огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у тому числі про не повідомлення останньому про наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а відтак про відсутність підстав для проведення відповідного огляду, то суд зазначає наступне. 
Пунктом 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
За змістом ст. 266 КУпАП, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року (далі - Порядок), зазначеної Інструкції - вимога з боку поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України пройти огляд, зокрема, на стан алкогольного сп`яніння, може мати місце лише у випадку, коли є підстави вважити, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння, ознаки якого перелічені у п. 3 Інструкції.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Із сукупності наведених вище доказів, зокрема акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що поліцейськими було встановлено, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка здійснювала керування транспортним засобом, мав таку ознаку алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота.
До того ж поліцейським надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 здійснює керування автомобілем, ймовірно перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. 
За таких обставин у поліцейського були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що давало йому право вимагати від нього як особи, яка керувала транспортним засобом, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що у свою чергу породжувало відповідний обов`язок для водія ОСОБА_1 , що передбачено пунктом 2.5. розділу 2 Правил дорожнього руху.
Згідно із положеннями ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 2 Порядку, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають, окрім іншого, у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, які на даний час визначені наведеною вище Інструкцією.
Згідно із пунктами 3 – 6 Порядку, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я.
Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Пунктами 6, 7 Розділу І та пунктами 1, 4, 5, 7, 10 Розділу 2 Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
За наявності ознак, передбачених п. 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів.
Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З огляду на наведені норми та встановлені фактичні обставини, суд доходить висновку, що огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використання спеціального технічного засобу, а також фіксація його перебігу та результатів, були проведені поліцейськими з дотриманням порядку, який встановлений ст. 266 КУпАП та наведеними вище нормативно – правовими актами, отже їх відповідні дії є законними, а результати отримані внаслідок його проведення не викликають у суду сумнівів в їх достовірності. 
Частиною 5 ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан, окрім іншого, алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Проте, як вбачається із сукупності досліджених під час судового розгляду доказів, у тому числі тих, що носять об`єктивний характер, водій ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння саме на місці зупинки транспортного засобу, а не у закладі охорони здоров`я, був згоден із результатами такого огляду.
Водночас, процедура проведення огляду була забезпечена поліцейськими належним чином та відповідала ст. 266 КУпАП.
При цьому поліцейським ОСОБА_1 було роз`яснено, які види огляду на стан алкогольного сп`яніння він має право пройти, а також з`ясовано, що він згоден з результатами обраного ним виду огляду. 
Оскільки ОСОБА_1 за своєю ініціативою пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу та погодився з його результатами, то підстави для його огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, були відсутні.
Разом із тим, наведені вище нормативно-правові акти не передбачають того, що згода особи, яка пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння, із результатами такого огляду повинна бути відображена у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Отже, підстав вважати огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння недійсним, не має.
Разом із цим, суд зазначає, що виявлення та оцінка ознак сп`яніння, які має водій, відносяться до дискреційних повноважень працівника поліції, та є суб`єктивним сприйняттям поліцейського, а наведені вище ст. 266 КУпАП, Порядок та Інструкція, не покладають на співробітника поліції обов`язок доводити водію про виявлені у нього конкретні ознаки алкогольного сп`яніння. 
До того ж наявність у ОСОБА_1 такої ознаки алкогольного сп`яніння як запах алкоголю з порожнини рота, що стала підставою для проведення відповідного огляду, зафіксована у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. 
Окрім того, як вбачається із клопотання захисника, то вона у якості підстави для визнання огляду особи на стан алкогольного сп`яніння недійсним, посилається на не належне оформлення результатів огляду ОСОБА_1 , зокрема на не вручення останньому примірника акта огляду та на не підписання ним того примірника, що наявний в матеріалах справи.
Проте, підставою для визнання огляду недійсним є саме його проведення з порушенням вимог ст. 266 КУпАП, а не неналежне оформлення його результатів. 
Таким чином, суд доходить висновку, що доводи захисника про неправомірність дій поліцейських під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та про порушення процедури такого огляду не відповідають фактичним обставинам, що встановлені під час судового розгляду, а тому до уваги не беруться. 

Щодо пояснень ОСОБА_1 про неотримання ним свого примірника акта огляду та не підписання того примірника, що міститься в матеріалах справи, на які посилалася захисник, суд зазначає наступне. 
За наявності в матеріалах справи акта з підписом від імені ОСОБА_1 , перевірити справжність цього підпису можливо лише шляхом проведення судово-почеркознавчої експертизи. Проте, відповідного клопотання під час судового розгляду заявлено не було.

Окрім того, суд зазначає, що положеннями ст. 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до яких огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Отже, ОСОБА_1 , у разі своєї незгоди з процедурою проведеного поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням такого спеціального технічного засобу як газоаналізатор «Alcotest Drager 6810», мав право оскаржити цей захід забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, у тому числі дії щодо не дотримання вимог наведених вище нормативно-правових актів, однак таким правом він не скористався.
При цьому, в матеріалах справи відсутні докази звернення до керівництва УПП ДПП в Харківській області, з підстав порушення поліцейським порядку огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння. 

Доводи захисника про те, що поліцейські не мали законних підстав для зупинення транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 , суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.
Відповідно до ст. 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 130, 255, 266 КУпАП, вимог Порядку та Інструкції, поліцейський є спеціально уповноваженою службовою особою на зупинення транспортних засобів, виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та забезпечення проведення відповідних оглядів у закладі охорони здоров`я.
Предметом розгляду суду у цій справі є оцінка дій працівників поліції при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія.
Законність підстав для зупинення транспортного засобу не охоплюється диспозицією ст. 130 КУпАП і дії поліцейських щодо законності таких підстав, можуть бути оскаржені в окремому порядку, зокрема, в адміністративному.
При цьому, суд звертає увагу, що згідно із відеозаписом № 1 автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими у зв`язку із наявністю у них інформації, що свідчила про причетність водія цього транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення, зокрема керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, що у свою чергу відповідає законодавчо визначеній підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Разом із цим суд зазначає, що інформація якою володіли поліцейські знайшла своє підтвердження в результаті огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, зокрема було встановлено, що він дійсно, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, здійснював керування вказаним вище транспортним засобом, що також підтверджується сукупністю наведених вище доказів. 

Щодо доводів захисника про незаконність дій працівників поліції з огляду на перевірку ними анонімного повідомлення в порушення вимог ч. 1 ст. 8 Закону України «Про звернення громадян», то суд вважає їх безпідставними та неспроможними з огляду на таке.
Правовідносини щодо виявлення та припинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху регулюються спеціальним законодавством, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення та Законом України «Про Національну поліцію», норми яких є пріоритетними щодо норм Закону України «Про звернення громадян», який регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів.
Водночас, цей Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до пунктів 3, 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події. 
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», підставою для зупинки транспортного засобу є наявність інформації, що свідчить про причетність водія до вчинення адміністративного правопорушення. 
Отримавши повідомлення про те, що водій керує автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, поліцейські, виконуючи свої безпосередні обов`язки щодо захисту життя та здоров`я учасників дорожнього руху, діяли виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом, з метою припинення правопорушення. 
Таким чином, дії працівників поліції щодо зупинення транспортного засобу та проведення подальшого огляду ОСОБА_1 були правомірними, а бездіяльність поліцейських у такій ситуації суперечила б покладеним на них обов`язкам.

Згідно із довідкою поліцейського СРПП ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_2 .

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що твердження захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених під час судового розгляду доказів, а відтак, клопотання захисника про закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 - за відсутністю події і складу зазначеного адміністративного правопорушення, задоволенню не підлягає.

Пункт 1.3. Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У пункті 1.9. Правил дорожнього руху визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.9. розділу 2 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог підпункту «а» пункту 2.9. розділу 2 Правил дорожнього руху передбачена ст. 130 КУпАП, та настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, які є достовірними, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, узгоджуються між собою, взаємно доповнюють один одного, зібрані з дотриманням порядку, встановленим КУпАП, у їх сукупності, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 251, 252, 268, 280, 283, 284, 285, 294 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 гривень 60 коп.

Роз`яснити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Згідно із ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, встановлений статтею 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Златопільський міськрайонний суд Харківської області.

Постанова дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя:	Г. М. Васянович