Справа № 950/731/26
Провадження № 2/950/651/26
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2026 року м. Лебедин
Лебединський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Косолапа В.М., 
за участі секретаря судового засідання – Ткаченко Я.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі судових засідань в м. Лебедин цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 15.06.2025 № 542790-КС-001 в загальному розмірі 56970,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 , в електронному вигляді, укладено кредитний договір № 542790-КС-001. За умовами договору відповідачу було надано кредит у розмірі 18000,00 грн. Кредитні кошти надані відповідачу в безготівковій формі шляхом перерахування на його картковий рахунок.
На виконання умов договору ОСОБА_1 здійснив часткову сплату в розмірі 4050,00 грн., однак у повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав.
Звернувшись до суду позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вищевказаним кредитним договором, оскільки останній своїх зобов`язань у повному обсязі не виконав, суми отриманих коштів не повернув, відсотки за користування кредитом не сплатив. На момент звернення до суду заборгованість відповідача складає 56970,00 грн., з яких: 18000,00 грн. тіло кредиту, 27720,00 грн. проценти, 8640,00 грн. відсотки за ст. 625 ЦК України та 2610,00 грн. комісія. 
Ухвалою від 25.03.2026 судом відкрито провадження, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. За клопотанням позивача у АТ КБ «ПриватБанк» витребувано необхідні для розгляду справи докази.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, справу просив розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання також не з`явився, до суду надіслав заяву в якій позовні вимоги в частині сплати комісії не визнав. Суму боргу визнав частково, оскільки здійснив сплату на суму 4050,00 грн. Також повідомив, що він є військовослужбовцем, просив відсотки та штраф з нього не стягувати. 
Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. 
Судом встановлено, що 15.06.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 (позичальник), в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», укладено договір про надання кредиту № 542790-КС-001.
Відповідно до п. 2.1, 2.3, 2.4, 2.5, 2.7, 2.8 договору позичальнику надано грошові кошти у розмірі 18000,00 грн. на строк 24 тижні; процентна ставка – 1 % в день, фіксована; комісія за видачу кредиту: 3600,00 грн.; строк дії договору до 30.11.2025. Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (UA-4833). Згідно з п. 12 договору, номер електронного платіжного засобу позичальника: НОМЕР_1 (а.с. 11-20).
Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» (лист від 01.04.2026 № 20.1.0.0.0/7-260327/113255-БТ) на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_2 (а.с. 97). Згідно з випискою по рахунку ОСОБА_1 , 15.06.2025 на картку перераховано 18000,00 грн., у графі «деталі операції» зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а.с. 98).
Факт отримання кредитних коштів відповідач не заперечував. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України). 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з ч. 3, 4, 6, 8, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 було укладено кредитний договір в електронній формі. Грошові кошти на виконання умов такого договору були перераховані відповідачу, що підтверджується дослідженими судом доказами та не заперечується відповідачем. 
Щодо розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне.
Звернувшись до суду, ТОВ «Бізнес Позика» просило стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням раніше сплаченої ним суми в розмірі 4050,00 грн., тобто доводи відповідача щодо оплати ним частини заборгованості в указаному розмірі не впливають на розмір заборгованості, пред`явленої до стягнення. 
Крім того, згідно з копією військового квитка Серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , останній 10.04.2025 був призваний на військову службу за контрактом, яку проходив до 30.09.2025. З 24.01.2026 відповідач проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_4 (а.с. 111), що також підтверджується довідкою ВЧ НОМЕР_4 форми 5 (а.с. 116).
Відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Таким чином, в силу положень наведеної норми закону, відповідачу як військовослужбовцю, не підлягають нарахуванню проценти за користування кредитом у період з 15.06.2025 по 30.09.2025, оскільки в цей період ОСОБА_1 проходив військову службу.
Згідно з розрахунком ТОВ «Бізнес Позика», з 01.10.2025 по 30.11.2025 заборгованість ОСОБА_1 зі сплати процентів складає 10980,00 грн. (а.с. 49-50).
Крім того суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на усій території України оголошено воєнний стан (Указ затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), який триває дотепер.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2120-IX, який набрав чинності 17.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18.
Відповідно до указаного пункту, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тобто в силу закону позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, за прострочення грошового зобов`язання включно з 24.02.2022. Такі платежі підлягають списанню позикодавцем.
Щодо заперечень відповідача в частині стягнення комісії, суд зазначає наступне.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Тобто Закон України «Про споживче кредитування» не забороняє включення до договору про споживчий кредит положень про нарахування комісії. В силу закону та положень умов договору, комісія за видачу кредиту може бути встановлена договором та підлягає стягненню зі споживача. 
Враховуючи викладене вище, позовні вимоги ТОВ «Бізнес Позика» підлягають частковому задоволенню у зв`язку із чим з ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість в загальному розмірі 31590,00 грн., в тому числі 18000,00 грн. кредиту, 10980,00 грн. процентів та 2610,00 грн. комісії.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру позовних вимог в сумі 1476,31 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, офіс 411; код ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за кредитним договором від 15.06.2025 № 542790-КС-001 в загальному розмірі 31590,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) на користь акціонерного товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26, офіс 411; код ЄДРПОУ 41084239) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1476,31 грн.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 07.05.2026.

Суддя Вадим КОСОЛАП