ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
18.05.2026	Справа №910/15314/25	

За заявою	Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно"	
про	ухвалення додаткового рішення	
у справі	№910/15314/25	
за позовом	Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно"	
до	Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвенсд Технолоджис"	
про	відшкодування збитків у розмірі 62 400,00 грн	

 	Суддя Бойко Р.В.	
Додаткове рішення постановлено в порядку письмового провадження.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/15314/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю до "Стрим Техно" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвенсд Технолоджис" про відшкодування збитків у розмірі 62 400,00 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.04.2026 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвенсд Технолоджис" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" збитки у розмірі 62 400,00 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.
17.04.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить здійснити розподіл його витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13 148,00 грн.
Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається з рішення Господарського суду міста Києва від 10.04.2026 у справі №910/15314/25 судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" під час розгляду даної справи на професійну правничу допомогу, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.
Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
З огляду на наведені приписи господарського процесуального закону та враховуючи, що підлягає ухваленню додаткове рішення про судові витрати, суд вбачає за можливе здійснити розгляд клопотання позивача про розподіл судових витрат в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи). 
При цьому, судом враховано, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвенсд Технолоджис" було достатньо часу на подання письмових пояснень по суті клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення, зокрема на подання клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, оскільки, як вбачається з доданої до заяви про ухвалення додаткового рішення витрат квитанції №6750025 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС, заяву про ухвалення додаткового рішення доставлено в електронний кабінет відповідача 17.04.2026.
Отже, за результатами розгляду справи №910/15314/25 Товариство з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" просить покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Адвенсд Технолоджис" витрати на правничу допомогу у розмірі 13 148,00 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У змісті позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" виклало попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, у відповідності до якого очікувало понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26 148,00 грн.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" було надано Договір про надання правничої допомоги від 22.01.2025 (надалі - Договір про надання правничої допомоги), укладений між адвокатом Прокоф`євим Віталієм Ігоровичем (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" (замовник).
Пунктом 1.1 Договору про надання правничої допомоги визначено, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами. 
На підтвердження виконання зобов`язань за Договором про надання правничої допомоги позивачем надано копію Акту здачі-приймання виконаних правових послуг №3 від 14.04.2026 та копію Детального опису робіт (наданих послуг) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвенсд Технолоджис" про стягнення збитків у розмірі 62 400,00 грн.
З Акту здачі-приймання виконаних правових послуг №3 від 14.04.2026 та Детального опису робіт (наданих послуг) вбачається, що адвокатом Прокоф`євим Віталієм Ігоровичем було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" послуги загальною вартістю 13 148,00 грн, а саме:
- підготовка позовної заяви (правовий аналіз наданих клієнтом документів, пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання тексту позовної заяви) (вартістю 7 000,00 грн за підготовку документа);
- підготовка письмових доказів (додатків до позовної заяви) (вартістю 1 514,00 грн за 1 годину);
- підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу (вартістю 1 514,00 грн за 1 годину);
- оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта (5% від стягненої суми, що становить 3 120,00 грн).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень ст.ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.
Суд вважає необґрунтованими заявлені позивачем витрати у визначеному розмірі з огляду на наступне.
Судом враховано, що дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки при відкритті провадження судом було встановлено, що ціна майнової вимоги у даній справі не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування, вказують на незначну складність даної справи.
Також з огляду на предмет спору у даній справі - стягнення з відповідача збитків у зв`язку з невиконанням останнім свого зобов`язання з реєстрації податкової накладної за господарською операцією, зафіксованою в видатковій накладній №2/25122024 від 25.12.2024, вбачається, що у даному спорі не здійснювались будь-які розрахунки (суми боргу, 3% річних та інфляційних втрат тощо), а відтак підготовка позову не потребувала витрати значного часу адвокатом.
Такі послуги як підготовка письмових доказів (додатків до позовної заяви) і підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в статтях 1, 19 "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а тому витрати на надання таких послуг не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №9901/264/19.
Крім того, у позивача був відсутній обов`язок щодо направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів Товариству з обмеженою відповідальністю "Адвенсд Технолоджис", оскільки останнім станом на момент подання позову (09.12.2025) не було виконано свого обов`язку з реєстрації електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі) (дата реєстрації електронного кабінету - 15.12.2025), що звільняє позивача на підставі частини 7 статті 42 Господарського процесуального кодексу України від обов`язку надсилання позову відповідачу.
Тобто у наданні таких послуг, як підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу, не було жодної необхідності. 
Щодо оплати професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта суд зазначає наступне.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі "Іатрідіс проти Греції" ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§55).
ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема у рішенні від 22.02.2005 у справі "Пакдемірлі проти Туреччини", Суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§70-72).
Велика Палата Верховного Суду в постановах від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат (постанова Верховного Суду від 16.05.2023 у справі №640/2756/19)
Суд приходить до висновку про нерозумність судових витрат позивача в частині покладення на відповідача "гонорару успіху" в розмірі 3 120,00 грн, оскільки такі витрати не мають характеру необхідних, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, у зв`язку з чим їх відшкодування з огляду на обставини даної справи матиме надмірний характер.
З огляду на викладене, правомірним є покладення на відповідача витрат позивача на оплату правничої допомоги з підготовки позовної заяви (правовий аналіз наданих клієнтом документів, пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання тексту позовної заяви).
Таким чином, здійснюючи розподіл понесених позивачем судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат позивача на оплату послуг адвоката у розмірі 7 000,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Адвенсд Технолоджис" (01004, м. Київ, вул. Басейна, буд. 2а; ідентифікаційний код 45312556) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрим Техно" (04123, м. Київ, вул. Світлицького, буд. 35, 66/3; ідентифікаційний код 43486570) відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 (сім тисяч) грн 00 коп. Видати наказ.
2. Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Роман БОЙКО