Провадження № 1-кп/537/306/2026 
Справа № 537/4017/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2026  року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчук кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026170530000247 від 03 червня 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Запсілля, Кременчуцького району Полтавської області, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, не заміжньої, яка не має на утриманні непрацездатних, неповнолітніх та малолітніх осіб, є особою з інвалідністю 3 групи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2026 року близько 11 год 50 хв ОСОБА_4 перебувала на першому поверсі в холі ТРК «Галактика», що за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Соборна, буд. 21, де підійшла до банкомату «ПриватБанк» для перевірки балансу на власній банківській картці. Перебуваючи поряд з банкоматом ОСОБА_4 побачила раніше незнайомого ОСОБА_6 , який здійснював операцію поповнення рахунку в терміналі самообслуговування «ПриватБанк». Після завершення операції ОСОБА_6 відійшов від терміналу та не помітив, що в вікні прийому купюр залишились грошові кошти. Після чого у ОСОБА_4 , яка в цей час стояла поруч та побачила грошові кошти, виник прямий умисел направлений на таємне викрадення майна в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 та Закону «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (реєстр. № 2102-IX; в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб) зі змінами, який у подальшому неодноразово продовжувався.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, вважаючи, що її дії непомітні для оточуючих, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, перебуваючи на першому поверсі в холі ТРК «Галактика», що за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Соборна, буд. 21, та скориставшись тим, що потерпілий не звернув увагу, що у вікні прийому купюр терміналу самообслуговування «ПриватБанк» залишились грошові кошти, та за діями ОСОБА_4 ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрала грошові кошти в сумі 10000 гривень, які належать ОСОБА_6 , та поклала їх до своєї сумочки.
У подальшому, заволодівши вказаним майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла та розпорядилася викраденим на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 10000 гривень.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.
17 червня 2026року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Згідно даної угоди сторони повністю дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачена беззастережно та в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення згідно із обвинувальним актом, їй зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди та наслідки невиконання угоди.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
При укладенні угоди враховані обставини, визначені ст.470 КПК України, та інші обставини, що є істотними для кримінального провадження.
Потерпілим ОСОБА_6 надано письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.
Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду із заявами, зі змісту яких надав свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором, просив суд розгляд кримінального провадження проводити без його участі, зазначив, що не має до обвинуваченої претензій матеріального та морального характеру, просив суд суворо обвинувачену не карати, обмежитись іспитовим строком.
Судом роз`яснені обвинуваченій наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також положення ст. 474 КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, які підтримали укладену угоду та просили її затвердити, вивчивши обвинувальний акт, дослідивши угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою, дійшов таких висновків.
Дане кримінальне провадження підсудне Крюківському районному суду м. Кременчука Полтавської області відповідно до ст. 32,33 КПК України.
Згідно п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Як визначено п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена упровадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією).
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила суду, що вона беззаперечно визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, що їй інкримінується, за викладених в обвинувальному акті обставин.
ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке, враховуючи положення ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо злочину, а вона має право в тому числі мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь та має інші права. В суду не викликає сумнівів, що обвинувачена цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою, вид покарання, інші заходи, що будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Призначаючи обвинуваченій покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що ОСОБА_4 раніше не судима, не заміжня, не працює, є особою з інвалідністю 3 групи, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг та заяв про порушення громадського порядку стосовно ОСОБА_4 не надходило.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків шляхом повернення викраденого майна.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, не встановлено.
Суд враховує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, відповідатиме меті покарання,  є достатньою для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 17 червня 2026 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 , та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. 
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 червня 2026 року необхідно скасувати.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Підстав для обрання запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу відносно обвинуваченої не вбачається.
Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 17 червня 2026 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 36 КПК України надані повноваження прокурора, та обвинуваченою ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України в кримінальному провадженні №12026170530000247 яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 червня 2026 року.
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, поклавши на неї під час іспитового строку такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні №12026170530000247 від 03 червня 2026 року, накладений ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08 червня 2026 року.
Речові докази: - диск з відеозаписами з ТРК «Галактика», які надав представник ТРК «Галактика» ОСОБА_7 - зберігати в матеріалах кримінального провадження; - грошові кошти в сумі 10 000 гривень купюрами номіналом 1 000 гривень кожна, а саме: ЛД4217959, ЛД4217960, МВ0288332, ЕУ4088938, ЄК4784522, ЕБ3998367, ЛЄ5008568, ЛД4217958, ЛД4217957, ЛД4217956, передані на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 – залишити у розпорядженні ОСОБА_6 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання - після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення вручити учасникам процесу.
Обвинуваченій роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя : ОСОБА_1