Справа № 671/410/26
15 травня 2026 року
2/671/567/2026
РІШЕННЯ
іменем України
15 травня 2026 року м. Волочиськ
Волочиський районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Андрущенка О.Ю., за участю секретаря судового засідання Ковбасюк Т.П.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиськ цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»
про усунення перешкод у користуванні майном,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «Державний ощадний банк України» про усунення перешкод у користуванні майном.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі рішення виконкому Волочиської районної Ради народних депутатів від 17.05.1991 № 76 отримала дозвіл на будівництво індивідуального будинку за адресою АДРЕСА_1 .
Отримавши всі дозвільні документи розпочала будівництво будинку, який введений в експлуатацію 01.10.1999.
Земельна ділянка під спірним будинком передана позивачу у власність на підставі рішення № 21 Волочиської міської ради від 19.05.1995.
У січні 2026 позивач звернулася до ЦНАП Волочиської міської ради для реєстрації речових прав на нерухоме майно спірного будинку.
Однак у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься заборона з реєстраційним номером 5186816, зареєстрована 22.06.2007 Волочиською державною нотаріальною конторою. Підставою для внесення обтяження стало повідомлення № б/н від 31.05.1990 від АТ «Ощадбанк» на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .
Датою виникнення заборони є 31.05.1990.
Враховуючи викладене, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом.
Представник відповідача подав до суду відзив на позов де просить відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що АТ «Ощадбанк» є неналежним відповідачем у справі. Позивачем не наведено доказів, які б свідчили про існування перешкод щодо реалізації нею права розпорядження власністю та не доведено вину банку. АТ «Ощадбанк» створений 31.12.1991, тому не може нести відповідальність по зобов`язанням, які виникли та мали місце 31.05.1990.
Згідно відповіді на відзив, поданої представником позивача, на території УРСР діяли відділення, філії та каси Ощадбанку СРСР, правонаступником якого є АТ «Ощадбанк». Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Наявність заборони на відчуження прямо впливає на право позивача розпоряджатися належним їй майном.
Представником відповідача подано заперечення, з посиланням на те, що позивачем не спростовано твердження щодо неналежного відповідача, так як заборону зареєстровано державним реєстратором – Волочиською ДНК. На момент подання відзиву на позов позивач не є боржником АТ «Ощадбанк», договори між сторонами, а також рахунки на її прізвище відсутні.
30.03.2026 представником позивача подано до суду клопотання про залучення співвідповідачем Волочиську державну нотаріальну контору, яке клопотанням від 02.04.2026 залишено без розгляду.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 10 березня 2026 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, справа розглядається за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують.
Представник відповідача просить розгляд справи проводити за відсутності представника.
Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що згідно виписки з рішення виконкому Волочиської районної Ради народних депутатів від 17.05.1991 № 76 ОСОБА_1 надано дозвіл на проведення індивідуального будівництва по АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 0,10 га в районі нової забудови.
30.09.1991 ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво господарських будівель та видано Акт про відведення в натурі земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 05.01.2000, виданого на підставі рішення виконкому Волочиської міської Ради № 494 від 27.12.1999, цілий житловий будинок з належними до нього будівлями, спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві особистої власності.
Також, згідно архівного витягу № 453 від 25.04.2017 рішенням № 21 третьої сесії Волочиської міської Ради від 19.05.1995 ОСОБА_1 передано у приватну власність безкоштовно земельну ділянку по АДРЕСА_2 розміром 0,10 га.
Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна заборона з реєстраційним номером 5186816, зареєстрована 22.06.2007 Волочиською державною нотаріальною конторою. Підставою для внесення обтяження є повідомлення № б/н від 31.05.1990 Ощадбанк, об`єкт обтяження будинок за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 .
24.02.2026 АТ «Державний ощадний банк України» надано довідку про те, що у ОСОБА_1 заборгованість за кредитами в ТВБВ № 10022/074 станом на 24.02.2026 відсутня.
Хмельницьким державним нотаріальним архівом надано лист № 399/01-18 від 16.03.2026, з якого слідує, що по даним архівного фонду № 3 Волочиської державної нотаріальної контори в «Реєстрі для реєстрації заборон (арештів) на будинки, квартири та іншого нерухомого майна та арештів, накладених судовими та слідчими органами» за № 28 від 31.05.1990 є запис про накладення заборони Волочиським ощадбанком на майно ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна право відношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Як слідує з матеріалів справи, 31.05.1990 накладено обтяження на спірний житловий будинок, власником якого вказано ОСОБА_2 .
Однак, позивачці надано дозвіл на будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 – 17.05.1991.
Тобто, на момент накладення обтяження, житлового будинку за вказаною адресою не існувало.
Жодні докази того, що житловий будинок по АДРЕСА_1 на час накладення обтяження Волочиською державною нотаріальною конторою належав боржнику ОСОБА_2 матеріали справи не містять.
Щодо позиції представника відповідача про неналежного відповідача, суд зазначає наступне.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.
В даному випадку обтяження зареєстровано згідно повідомлення Волочиського ощадбанку.
Загальновідомою обставиною є той факт, що на території Української РСР діяли відділення, філії та каси Ощадбанку СРСР, які входили до складу мережі установ та організацій Українського Республіканського Банку Ощадного банку СРСР.
На території України до 1991 року діяв Закон СРСР за №1305-1 від 06 березня 1990 року «Про власність в СРСР». У статті 22цього Закону було визначено, що у власності союзної республіки (тобто, Української РСР) перебуває майно органів влади і управління союзної республіки, культурні та історичні цінності народів союзної республіки, кошти республіканського бюджету, республіканські банки, республіканські страхові, резервні та інші фонди, а також підприємства і народногосподарські комплекси, вищі навчальні заклади республіканського значення, об`єкти соціально-культурної сфери та інше майно, що забезпечує суверенітет, господарську самостійність республіки, її економічний і соціальний розвиток.
Згідно частини 1 статті 34 Закону Українською РСР «Про власність» від 07 лютого 1991 року № 697-XII, загальнодержавну (республіканську) власність складають: земля, майно, що забезпечує діяльність Верховної Ради України та утворюваних нею державних органів; майно Збройних Сил, органів державної безпеки, внутрішніх військ і Державної прикордонної служби України; оборонні об`єкти; єдина енергетична система; системи транспорту загального користування, зв`язку та інформації, що мають загальнодержавне (республіканське) значення; кошти республіканського бюджету; республіканський національний банк, інші державні республіканські банки та їх установи і створювані ними кредитні ресурси; республіканські резервні, страхові та інші фонди; майно вищих і середніх спеціальних навчальних закладів; майно державних підприємств; об`єкти соціально-культурної сфери або інше майно, що становить матеріальну основу суверенітету України і забезпечує її економічний та соціальний розвиток.
Як зазначено в статті 1 Розділу I «Загального положення» Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20березня 1991 року N 872-XII, Україна самостійно організовує банківську систему. Банківська система є дворівневою і складається з Національного банку України та комерційних банків, у тому числі Зовнішньоекономічного банку України, Ощадного банку України, республіканських та інших комерційних банків різних видів і форм власності.
Статтями 38, 39 Розділу IV «Ощадна справа в Україні» Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20 березня 1991 року N 872-XII, визначено, що ощадну справу в Україні здійснює Ощадний банк України та інші комерційні банки. Ощадний банк України є спеціалізованим комерційним банком. Ощадний банк України - юридична особа. Керівництво Ощадним банком України здійснює Правління банку. Україна гарантує збереження вкладів і цінних паперів громадян в Ощадному банку України та їх видачу вкладникам на першу вимогу.
Відповідно до пункту 2 Постанови Верховної Ради України від 20 березня 1991 року «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» було оголошено власністю України Український Республіканський банк Держбанку СРСР, Український Республіканський банк державного комерційного промислово-будівельного банку "Укрпромбудбанк", Український Республіканський Банк Ощадного банку СРСР, Український республіканський банк Зовнішекономбанку СРСР з їх мережею, обчислювальним центрами, усіма активами, пасивами.
Наказом Українського Республіканського банку від 02 січня 1992 року за №2-К у відповідності з Статутом, зареєстрованим Національним банком України 31 грудня 1991 року за №4, Український Республіканський банк Ощадного банку СРСР, з підзвітною йому інфраструктурою установ та організацій, перетворено в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 21травня 1999року за № 876 «Про деякі питання управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України» на виконання розпорядження Президента України від 20 травня 1999 року №106 та з метою удосконалення структури і організації управління Державним спеціалізованим комерційним ощадним банком України, створення умов для більш ефективної реалізації державою прав власника вирішено перетворити Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України (Ощадбанк України) у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України». Установити, що Банк є правонаступником прав і обов`язків Ощадбанку.
Отже, АТ «Державний ощадний банк України» є правонаступником прав і обов`язків Українського Республіканського Банку Ощадного банку СРСР, перетвореного в Державний спеціалізований комерційний Ощадний банк України до структури якого входило Волочиське відділення ощадного банку, на підставі повідомлення якого й була накладена заборона на нерухоме майно, яка є предметом спору.
Відтак, посилання АТ «Державний ощадний банк України» про неналежність відповідача суперечить вищенаведеним нормативно-правовим актам.
Отже, АТ «Державний ощадний банк України» є належним відповідачем у справі, який несе матеріально правову відповідальність перед позивачем.
Враховуючи встановлені судом обставини та відсутність жодного відношення власника спірного житлового будинку до обтяження з реєстраційним номером 5186816з виконання повідомлення № б/н від 31.05.1990, Ощадбанку, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. 16, 182, 316, 317, 321, 391 ЦК України, суд,
ухвалив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про усунення перешкод у користуванні майном – задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у розпорядження майном шляхом скасування заборони, реєстраційний номер обтяження 5186816, зареєстрованої 22.06.2007 Волочиською державною нотаріальною конторою Хмельницької області на підставі повідомлення б/н від 31.05.1990 Ощадбанк, об`єкт обтяження: будинок за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;
Представник позивача: адвокат Чоп`як Володимир Михайлович, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса здійснення діяльності: АДРЕСА_4 ;
Відповідач: акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», код в ЄДРПОУ 00032129, місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-Г.

Повний текст рішення виготовлено 22.05.2026.

Суддя