Справа № 149/3506/25
Провадження №2/149/189/26 
Номер рядка звіту 67
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

25.06.2026 р. м. Хмільник
Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі: 
головуючого судді Робак М.В.
за участі секретаря Поліщук Л.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмільнику цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області, третя особа, ОСОБА_2 про поновлення батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  звернувся з позовом до Органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області, третя особа ОСОБА_2 про поновлення батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтв про народження позивач являється батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2015 року він був позбавлений батьківських прав відносно дітей. Опікуном було призначено ОСОБА_2 . На даний час умови життя позивача змінилися, він маєможливість і бажання виконувати свої батьківські обов`язки, весь час контактує з дітьми. З липня 2025 року діти перебувають у Німеччині за місцем його проживання, де відвідують шкільний заклад. Наркотичні та алкогольні напої він не вживає. Проживає разом з ОСОБА_5 з якою має намір укласти шлюб. До кримінальної відповідальності він не притягувався. Враховуючи це, ОСОБА_1 просить поновити йому батьківські права стосовно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 03.11.2025 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою суду 26.02.2026 задоволено клопотання про надання висновку щодо доцільності поновлення батьківських прав та визнання явки дітей обов`язковою, закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
В судовому засіданні, яке відбулось 14.05.2026 позивач підтримав позов, з наведених у ньому підстав, просив поновити батьківські права, оскільки він переймається навчанням, вихованням, утриманням дітей, після позбавлення батьківських прав переоцінив свою попередню поведінку. Діти та їх опікун проживають разом з ним, діти відвідують навчальний заклад Зазначив, що матеріальне становище дозволяє йому утримувати дітей, він працює, майбутня дружина не заперечує щодо проживання з ними дітьми. Раз на пів року він в обов"язковому порядку здає аналізи на загальний стан здоров"я. Враховуючи, що відпали підстави з яких його було позбавлено батьківських прав він просить позов задоволити.
Представник позивача у судовому засіданні просив задоволити позов, оскільки відпали обставини через які позивач був позбавлений батьківських прав.
Представник відповідача поклався на розсуд суду.Зазначив, від опікун належно виконує свої обов"язки. Діти, у зв"язку з проживанням у Німеччині перебувають на дистанційній формі навчання. У позивача відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Зі слів опікуна батько має вплив на дочок.
Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні просив задоволити позов. Вказував, що він з підопічними тривалий час проживає з позивачем в Німеччині. Останній дітей забезпечує всім необхідним. Дівчатка бажають проживати з батьком.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суду пояснила, що з 2025 року вона разом із сестрою та дідусем проживають в Німеччині разом з батьком, мають окремі кімнати, гарні стосунки з дружиною батька, яка приймає участь у їх житті. На даний час вона з сестрою перебувають на дистанційній формі навчання, відвідують гуртки. Батько їм створив комфортні умови для проживання та розвитку. Бажає проживати з батьком.
Аналогічні пояснення надала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В подальшому сторони подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , записані ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с.20, 21)
Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 18.12.2015 року, у цивільній справі №149/3209/15-ц ОСОБА_1 та ОСОБА_6 позбавлено батьківських прав відносно дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 16-17)
Рішенням виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області №73, 74 від 21.01.2016 р. ОСОБА_2 було призначено опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.18-19).
Згідно акту обстеження умов проживання (а.с.23) встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_2 від 20.10.2025 р. проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами обстеження умови для проживання дітей задовільні. Зі слів ОСОБА_7 з 2016 року батько дітей ОСОБА_1 почав займатися дітьми, матеріально їх забезпечувати.
Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи позивач до кримінальної відповідальності не притягався (а.с. 6)
До лікаря-нарколога позивач протягом останніх п"яти років не звертався (а.с. 104)
Відповідно до довідки (а.с.9) встановлено, що ОСОБА_8 з 28.03.2025 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується рішенням про визначення плати за житло (а.с.11-15)
Згідно рішення центру зайнятості міста Іссельбург (а.с.10) позивач отримує матеріальну допомогу.
Позивач з 26.11.2025 перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 (а.с. 78)
Згідно висновку виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області, як органу опіки та піклування є доцільним поновити батьківські права позивачу ОСОБА_1 стосовно неповнолітнії дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .(а.с. 97-101)
Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, представника органу опіки та піклування, а також третьої особи, з"ясувавши думку дітей, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч.ч. 7, 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України (надалі – СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Як визначено у ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 (далі - Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції на держави-учасниці покладено обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливим. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v.UKRAINE, №10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
За змістом частин другої та четвертої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно із частинами першою, четвертою статті 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини.
Тлумачення частини четвертої статті 169 СК України свідчить, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо зміниться поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Тому суд має перевірити, наскільки змінилася поведінка такої особи та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав. Такі обставини потрібно встановлювати через призму якнайкращих інтересів дитини та пріоритету збереження сімейних зв`язків, які можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, зокрема у разі, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною.
У постанові Верховного Суду від 23.09.2020 у справі № 484/920/18 (провадження № 61-6992св20) вказано, що «сім`я вважається природним середовищем для розвитку дитини; виховання в сім`ї відповідає найкращим інтересам дитини і тільки коли виявиться, що сім`я є особливо непридатною або неблагонадійною, зв`язки з нею можуть бути перервані. Розлучення дітей з батьками всупереч їх волі можливо тільки за умови, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. При розгляді позовів батьків про передачу їм дитини іншими особами, від яких вони мають право вимагати її повернення, суд бере до уваги зокрема можливість батьків забезпечити належне виховання дитини, характер їхніх взаємовідносин з нею, прихильність дитини до осіб, у яких вона перебуває, й інші конкретні обставини справи. При цьому суд враховує, хто з зацікавлених осіб виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожної з осіб, особисті якості сторін, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані однієї з осіб сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. У будь-якому випадку суд повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам малолітньої дитини.
Дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. 
Досліджені докази у своїй сукупності дають підстави для висновку, що позивач змінив своє ставлення до виконання батьківських обов`язків, після позбавлення його батьківських прав зробив відповідні висновки. Позивач тривалий час дбає про розвиток дітей, займається їх вихованням, навчанням, забезпечує необхідним, створив комфортні умови для їх проживання. На обліку у лікаря нарколога не перебуває, матеріально може утримувати дітей, крім того останні мають бажання надалі проживати з батьком.
Відтак, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що поновлення батьківських прав позивача сприятиме збереженню зв`язків дітей з батьком, забезпечить їх розвиток та виховання, що відповідає їхнім найкращим інтересам.
Відповідно до ст.ст. 13, 14 ЦПК України, судові витрати залишити за позивачем.
Керуючись ст. ст. 10, 12,13,Ю 76-81, 141, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) батьківські права стосовно неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Судові витрати залишити за сторонами. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя     Марина РОБАК