СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/312/26
Провадження № 2/306/544/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2026 року м. Свалява
Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого-судді Вінер Е.А.
з секретарем Чубірка О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сваляві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" (адреса: 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 37/41, код ЄДРПОУ 39508708 ) до ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Сіті фінанс» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, вказуючи, що 12 січня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1358914 , відповідно до якого банк надав клієнту послугу споживчого кредиту, під яким розуміються грошові кошти, що надаються клієнту на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 122 386,54 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Строк кредиту становить 72 місяці, що починається з 12.01.2022р. по визначену Графіком дату останнього щомісячного ануїтетного платежу. Проценти за користування Кредитом - процентна ставка фіксована і становить 31,8% річних. Дата сплати щомісячного ануїтетного платежу - 12 числа кожного календарного місяця згідно Графіка. Факт надання Банком Позичальнику кредитних грошових коштів відповідно умов кредитного договору № 014/380805/82/1358914 від 12.01.2022 року підтверджується копією виписки по рахунку, що підтверджує початок користування кредитом. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останньому кредит в сумі та на умовах, передбачених кредитним договором. 20.02.2024 між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №114/2-67-F у відповідності до умов якого АТ «Райффайзен банк» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «Сіті фінанс» приймає належні первісному кредитору права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до п. 2.4. договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових та інших зобов`язань за кредитними договорами. сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній. Відповідно до реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024, ТОВ «ФК «Сіті фінанс» набуло право грошової вимоги за рядом кредитних договорів, у т.ч. і за кредитним договором № 014/380805/82/1358914 від 12.01.2022, укладеним між позичальником та акціонерним товариством «Райффайзен Банк», сума заборгованості за яким, становить : 128 451,62 (сто двадцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят одна гривня 62 копійки), з яких: - 114 389,95 гривень- сума заборгованості за кредитом; - 14 061,67 гривень сума заборгованості за процентами. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора.Товариство направило відповідачу досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, проте станом на дату подачі позову вказана досудова вимога відповідачем не виконана, у зв`язку з чим ТОВ «ФК «Сіті фінанс» просило стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Сіті фінанс» заборгованість в сумі  128 451,62 гривень, з яких: - 114 389,95 гривень- сума заборгованості за кредитом; - 14 061,67 гривень сума заборгованості за процентами, а також сплачений судовий збір в розмірі 3328 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн.
Ухвалою Свалявського районного суду Закарпатської області від 19 лютого 2026 року відкрито провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку(а.с 57-60).
Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 55, 56, 62, 64). Заяв про розгляд справи без участі чи відзиву на позов від нього не надходило.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином, відповідно до закону та умов договору.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні, встановлений строк (термін) то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Судом встановлено, що 12 січня 2022 року між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014/380805/82/1358914 , відповідно до якого банк надав клієнту послугу споживчого кредиту, під яким розуміються грошові кошти, що надаються клієнту на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Банк надав клієнту кредит в сумі 122 386,54 грн., а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Строк кредиту 72 місяці (а.с.5-13).
Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку здійсненими АТ «Райффайзен банк аваль»(а.с.14-21).
20.02.2024 між АТ «Райффайзен банк» та ТОВ «ФК «Сіті фінанс» укладено договір відступлення права вимоги №114/2-67-F, у відповідності до умов якого, АТ «Райффайзен банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «Сіті фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Сіті фінанс» приймає належні АТ «Райффазен банк» права вимоги до боржників вказаними у реєстрах боржників(а.с.27-32).
Відповідно реєстру боржників від 20.02.2024 до договору відступлення права вимоги №114/2-67-F від 20.02.2024, ТОВ «ФК «Сіті фінанс» набуло права грошової вимоги по заборгованості до відповідача за кредитним договором № 014/380805/82/1358914 від 12.01.2022на суму 122 386,54 грн. (а.с.25).
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/380805/82/1358914 від 12.01.2022заборгованість ОСОБА_1 станом на 23 вересня 2024 року складає на суму 122 386,54 грн.(а.с.22-23).
Таким чином, судом встановлено факт набуття права вимоги позивачем до відповідача за кредитним договором № 014/380805/82/1358914 від 12.01.2022на суму 122 386,54 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, що встановлені договором.
Положеннями ч.2 ст.1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.
Статті 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частиною 2 статті 77 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем заперечень на позовні вимоги не подано, як і не подано доказів згідно вимог ст. 81 ЦПК України, що свідчать про неправильність представлених розрахунків суми кредитної заборгованості, що нарахована згідно умов укладених договорів.
Таким чином, судом встановлено, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» обґрунтовані та наявні підстави для їх задоволення, оскільки відповідач умови договорів не виконує, тому з нього підлягає стягненню заборгованість за договором на користь позивача.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1-3 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до правових висновків висловлених Верховним Судом у справі №922/1964/21 від 16.11.2022 учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
При цьому, суд приходить до висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду викладеної у постанові від 3 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, правовим позиціям Верховного Суду викладеним у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, від 2 жовтня 2019 року у справі № 815/1479/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20,від 22 січня 2021 року у справі №925/1137/19, від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19).
Водночас суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020 року. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Судом встановлено, що 26.11.2025 між ТОВ «ФК «Сіті фінанс» та Адвокатським бюро «Титаренко лігал груп» укладено договір про надання правничої допомоги № 26/11/2025.
Із замовлення №1679 до договору про надання правничої допомоги № 26/11/2025 від 26.11.2025 встановлено, що ТОВ «ФК «Сіті фінанс» передало матеріали стосовно ОСОБА_1 за кредитним договором № 014/380805/82/1358914 Адвокатському бюро «Титаренко лігал груп», в особі керуючого Титаренко В.В.(а.с.46).
Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) до замовлення №1679 до договору про надання правничої допомоги № 26/11/2025 від 26.11.2025 Адвокатське бюро «Титаренко лігал груп», в особі керуючого Титаренко В.В. надало ТОВ «ФК «Сіті фінанс» наступні послуги: - зустріч із клієнтом з наданням усних правових консультацій щодо правових наслідків невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 014/380805/82/1358914 від 12.01.2022, аналізу фактичних обставин та оцінки правових ризиків, а також визначення перспектив та оптимальної стратегії судового врегулювання спору на загальну суму 7500,00 гривень (а.с.47).
Враховуючи вищезазначене з відповідача підлягає стягненню витрати позивача на професійну правничу допомогу на підставі ч. 3 ст. 33 та ст. 137, 141 ЦПК України у розмірі 7500,00 грн.
Сплачений позивачем судовий збір відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, у сумі 3328 гривень також підлягає стягненню з відповідача. 
Керуючись ст. 137, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, ст. 526, 530, 611, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Сіті Фінанс" (адреса: 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 37/41, код ЄДРПОУ 39508708 ) до ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СITІ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 39508708, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41) заборгованість за кредитним договором № 014/380805/82/1358914 від 12.01.2022 року в сумі 128 451,6 (сто двадцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят одна гривня 62 копійки), сплачений судовий збір в розмірі 3328,00 (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок) та 7500,00 грн. (сім тисяч п`ятсот гривень 00 копійок) витрати професійну правничу допомогу. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Повний текст судового рішення складено 15.05. 2026.

Суддя Свалявського районного суду
Закарпатської області Е.А.Вінер