Справа № 390/315/26
Провадження №2/390/222/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2026 р.Кропивницький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого – судді Гершкул І.М., 
при секретарі Лазаренко А.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.03.2020 року між ТОВ ''Авентус Україна'' і ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №2116427, а 30.10.2020 року між ТОВ ''Авентус Україна'' та ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" укладено договір відступлення права вимоги №ККАУ-30102022, згідно якого ТОВ ''Авентус Україна'' передали ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника ОСОБА_1 за договором №2116427 від 11.03.2020 року. ОСОБА_1 не виконує зобов`язань за вказаним договором, припинив повертати кредит у строки передбачені договором, а тому виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути та судові витрати.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду клопотання в якому просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду відзив у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, долучив заяву про застосування позовної давності, розгляд справи просив провести без його участі. В обгрунтуванні зазначив, що відповідачем підписано, шляхом використання одноразового ідентифікатора, пакет документів. Підписання всіх трьох документів (Договір №2116427 про надання споживчого кредиту, Додаток №1 Графік платежів, Додаток №2 Паспорт споживчого кредиту), які містяться в позовній заяві, було здійснено одномоментно, одним одноразовим ідентифікатором, одним електронним підписом. Тобто, розглядати їх потрібно разом, комплексно. А додатки слід вважати як невід`ємну частину Договору №2116427 про надання споживчого кредиту від 11.03.2020 року. У пункті 7 Додаток до договору Паспорт споживчого кредиту вказано дата надання інформації - 11.03.2020 року. Ця інформація зберігає цінність та є актуальною – до 12.03.2020 року. Цей уточнюючий запис про строк дії Договору про надання споживчого кредиту було завірено печаткою та підписом первісного кредитора та погоджено відповідачем. Відповідач вважає, що в даному випадку можливе застосовання принципу contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Тобто, інформація про суму кредиту, умови його надання, повернення та інші умови була актуальною один день, тобто строк дії Договору №2116427 про надання споживчого кредиту закінчився починаючі з 12.03.2020 року і аж ніяк не може бути ні 90 днів, як стверджує позивач, ні 30 днів, як визначено в Додаток №1 Графік платежів. Тому сума заборгованості за процентами – 6480 грн. не визнається відповідачем. Відтак, оскільки зі спливом строку, на який була надана позика припинилося право нараховувати відсотки, то з 12.03.2020 року позикодавець і позивач не мали законних підстав нараховувати відсотки, передбачені Договором №2116427 про надання споживчого кредиту. Таким чином, загальна вартість відсотків за користування кредитними коштами, яка визнається відповідачем складає – 152 грн., що відповідає умовам договору 1,26% в день від суми займу. Відповідач підтверджує, що дійсно отримав кредит у первісного кредитора у розмірі 12000 грн. Станом на дату позовної заяви з моменту закінчення строку дії Договору з 12.03.2020 року відповідач не отримував ні від первісного кредитора ні від позивача ніяких претензій. Листа про досудове урегулювання спору відповідач також не отримував. При цьому, позивач не звертався з вимогою про захист своїх прав у порядку, передбаченому ст.625 ч.2 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Тому за тілом кредиту сплив загальний строк позовної давності 3 роки, що є підставою для відмови у позові, відповідно ст.ст. 256, 257, 261, 267 ЦКУ, про що відповідачем подано заяву про застосування позовної давності. Щодо договору відступлення прав вимоги №ККАУ-30102020 від 30.10.2020 року зазначив, що договір не завірено саме гербовою печаткою зі сторони Нового Кредитора, що є порушенням умов договору. За текстом договору передбачено наявність шести додатків до договору, які є невід`ємною частиною договору. Позивачем не надано для всебічного вивчення шість додатків до договору відступлення прав вимоги №ККАУ-30102020 від 30.10.2020 року, що унеможливлює здійснення системного аналізу та вирішення спору по суті. Також зазначив, що у договорі факторингу сторонами не було досягнуто згоди щодо предмета правочину, а саме портфеля заборгованості права вимоги за заборгованостями кредитних договорів, оскільки в договорах вказана сума прав відступлення, однак не надано доказів про виконання даних договорів у повному обсязі, оскільки не надано підтвердження про передачу таких прав, до позову не надано акт приймання - передачі таких прав, за формою згідно Додатку №4, який не надано. Крім того, у порушення Договору відступлення прав вимоги №ККАУ-30102020 від 30.10.2020 року боржнику (відповідачу) не надіслано повідомлення про відступлення права вимоги від Нового Кредитора, тому відповідач не визнає повноважень Нового кредитора вимагати сплати будь-яких коштів, відповідно ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» не є належним позивачем у даній справі, що є самостійною підставою для відмови у позові. Щодо витрат на професійну правничу допомогу зазначив, що детальний опис наданих послуг за договором про надання правничих послуг, наданий позивачем не погоджено замовником, не має ні підпису ні печатки, і не може бути доказом отриманих послуг. Акт наданих послуг правничої допомоги №357, наданий замовником, підписаний невідомим паном ОСОБА_2 , який діє за довіреністю від 02.07.25року, яка не надана. Фактично послуги на професійну правничу допомогу не було надано і не визнаються відповідачем. Також відповідач вважає, що супровід даної справи не потребував від адвокатів сторони позивача вивчення великого обсягу фактичних даних, регулювання даної категорії справ здійснюється невеликим обсягом нормативно-правових актів, справа є малозначною та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, беручи до уваги типовість та поширеність такої категорії справ, підготовка позову по цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи, тому заявлена стороною позивача сума витрат на правничу допомогу є завищеною, непропорційною до предмета спору та його складності, не визнається відповідачем.
Від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначили, що позивач вважає аргументи у відзиві на позовну заяву відповідача безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконане зобов`язання за кредитним договором. Відповідно пункту 1.4 Договору строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до Договору. Відповідно до пункту 3.1. кредитного договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Таким чином, враховуючи дату повернення кредитного договору (10.04.2020 року), 11.04.2020 року у відовідача виникла заборгованість за даним кредитним договором. У зв`язку з цим, на підставі пункту 3.1. наступні 90 днів (до 08.07.2020 року) продовжувалось нарахування процентів за користування кредитом. Разом з тим, після спливу вказаного 90-денного строку, нарахування процентів за користування кредитом припинилось, що прямо відповідає умовам пункту 3.1. кредитного договору та свідчить про відсутність подальшого збільшення заборгованості за рахунок процентів. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, кредитні кошти у встановлений договором строк не повернув, а також не скористався правом продовження строку кредитування у порядку, передбаченому умовами Договору. Таким чином, утворена заборгованість є простроченою, підтверджується матеріалами справи, розрахунком заборгованості та умовами укладеного договору, а тому підлягає стягненню у судовому порядку в повному обсязі. Твердження відповідача про нібито обмеження строку дії кредитного договору одним днем ґрунтується на неправильному тлумаченні змісту Паспорта споживчого кредиту та не відповідає правовій природі цього документа. Паспорт споживчого кредиту не є правочином, який встановлює або змінює умови кредитного договору, а має виключно інформаційний характер та надається споживачу до укладення договору з метою ознайомлення з його основними умовами. Зазначення у ньому строку актуальності інформації (до 12.03.2020 року) означає лише строк, протягом якого кредитодавець гарантує незмінність запропонованих умов до моменту укладення договору, а не строк дії самого кредитного договору. Натомість істотні умови договору, зокрема строк кредитування, порядок повернення кредиту та нарахування процентів, визначені безпосередньо у тексті Договору та Додатку №1 (Графіку платежів), які є його невід`ємними частинами та підлягають системному тлумаченню. Стороною позивача було надано всі належні докази підтвердження відступлення права вимоги за даним кредитним договором. Доводи відповідача щодо відсутності гербової печатки на договорі відступлення прав вимоги є юридично неспроможними, оскільки чинне законодавство України не встановлює обов`язковості використання печатки для юридичних осіб. Щодо тверджень про не надання всіх додатків до договору, зауважили, що предметом доказування у даній справі є факт відступлення права вимоги саме за конкретним кредитним договором, надані Позивачем документи (договір відступлення, реєстр боржників, витяг з реєстру, акти приймання-передачі) містять ідентифікуючі дані відповідача та підтверджують включення його зобов`язання до відповідного портфеля, відсутність окремих технічних або допоміжних додатків, які не спростовують факту передачі конкретного права вимоги, не є підставою для висновку про недоведеність такого переходу. Стосовно доводів про не надсилання повідомлення боржнику про відступлення права вимоги, зауважили, що відповідно ст.516 ч.2 ЦК України неповідомлення боржника не впливає на дійсність самого відступлення права вимоги, а лише покладає на нового кредитора ризик несприятливих наслідків. Позивач вважає, що надані докази (зокрема, договір про надання правничої допомоги, акт виконаних робіт тощо) у повному обсязі підтверджують як сам факт надання правової допомоги, так її обсяг і вартість. У зв`язку з цим представник позивача вважає, що сума витрат на правову допомогу є обґрунтованою, співмірною з фактичним обсягом наданих послуг, а також доцільною в межах цієї справи. Позивач просить суд задовольнити вимогу про розподіл (стягнення) витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.
Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, яке містить твердження та доводи відповідача аналогічні, що викладені у відзиві.
Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відповідно ст.ст.525, 526, 527, 530, 625 ЦК України: одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України.
Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Судом встановлено, що 11.03.2020 року між ТОВ ''Авентус Україна'' і ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №2116427, згідно умов якого ТОВ ''Авентус Україна'' надали ОСОБА_1 кредит у сумі 12000 грн., строком на 30 днів, дата повернення кредиту вказується у Графіку платежів, що є Додатком №1 до договору, зі сплатою процентів за користування кредитом 1,80% за кожен день користування кредитом (стандартна процентна ставка) та 1,26% за кожен день користування кредитом (знижена процентна ставка), а ОСОБА_1 забов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених у розділі 4 договору. Крім того, підписавши договір ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ ''Авентус Україна'', що розміщені на веб-сайті. Крім того, ОСОБА_1 , шляхом підписання електронним підписом, ознайомився з графіком платежів і паспортом споживчого кредиту, який містить умови щодо порядку та розміру нарахування заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями, графіком платежів. Довідка про ідентифікацію свідчить, що ОСОБА_1 із яким укладено договір №2116427 від 11.03.2020 року ідентифікований ТОВ ''Авентус Україна'' одноразовим ідентифікатором М454547, який надіслано на номер телефону НОМЕР_1 . Листом ТОВ "Фінансова компанія ''Вей фор пей" від 16.12.2025 року повідомлено, що на підставі укладеного договору про організацію переказів грошових коштів №ВП-200417-1 від 17.04.2020 року ТОВ "Фінансова компанія ''Вей фор пей" 11.03.2020 року здійснено переказ грошових коштів на картку № НОМЕР_2 в сумі 12000 грн. Розрахунок заборгованості, проведений ТОВ ''Авентус Україна'' станом на 29.10.2020 року, свідчить, що загальна сума заборгованості складає 18480 грн., яка складається із заборгованості: за кредитом –12000 грн., за відсотками – 6480 грн. 
30.10.2020 року між ТОВ ''Авентус Україна'' та ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" укладено договір відступлення прав вимоги №ККАУ-30102022, згідно якого ТОВ ''Авентус Україна'' передали ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника ОСОБА_1 за договором №2116427 від 11.03.2020 року. 03.02.2026 ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" на адресу відповідача направлено досудову вимогу щодо погашення заборгованості, яка залишено відповідачем без задоволення. 
На виконання ухвали суду АТ КБ ''ПриватБанк'' надано лист №20.1.0.0.0/7-260316/66346-БТ від 19.03.2026 року, яким повідомлено, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано картку № НОМЕР_3 , повідомили по рахунку за період 11.03.2020 року було зарахування грошових коштів у сумі 12000 грн.
Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач належно та у доступній формі ознайомився з усіма умовами договору, тарифами позивача, повністю та однаково з кредитодавцем їх розумів, вважав їх справедливими, адекватними, розумними та жодних заперечень не мав. Надаючи свої персональні дані, проставивши електронний підпис у договорі, отримав кошти, фактично підтвердивши реальність договору та висловив свою згоду з його умовами. Проценти за користування кредитом нараховані відповідачеві в межах погодженого сторонами строку дії кредитного договору. Позивач правомірно, на підставі договору факторингу, набув право грошової вимоги до відповідача. На час розгляду справи судом відповідачем не надано даних, що свідчать про добровільне погашення заборгованості та причини несвоєчасного погашення заборгованості за договором у добровільному порядку, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором.
Статтею 257 ЦК України встановлено трирічний строк позовної давності.
Відповідно п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами внесеними постановою КМУ від 19.08.2022 №928) встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20 травня 2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».
30.03.2020 року було прийнято Закон України №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким доповнений розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, п.12 якого визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені ст.ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу строки, продовжуються на строк дії такого карантину.
Згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом №2102-ІХ від 24.02.2022, в зв`язку з військовою агресією рф проти України, в Україні було введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, з подальшими його продовженнями, який триває і наразі. 
Законом України від 15.03.2022 року №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності. Так, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема п.19, за яким у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. 
Законом України від 14.05.2025 року №4434-IX «Про внесення зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» виключено п.19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, вказаний Закон набрав чинності 04.09.2025 року. 
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов поданий у строки, визначені законом, вони позивачем не пропущені, оскільки строк позовної давності обраховується з 10.04.2020 року (наступна дата з останнього нарахування процентів за договором), на дату 10.04.2023 року припадає продовження дії строків позовної давності, оскільки з 12.03.2020 року до 30.06.2023 року він був зупинений на строк дії карантину, з 24.02.2022 року зупинився на період дії воєнного стану, був зупиненим до 04.09.2025 року. Позов надійшов до суду 12.02.2026 року, тобто в межах строку визначеного законом. Отже, клопотання відповідача про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає.
Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, на підставі ст.141 ЦПК України, документально підтверджені судові витрати понесені позивачем, які складаються зі сплаченого судового збору, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. 
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного. Стороною позивача надано належні, допустимі та достатні докази витрат позивача на професійну правничу допомогу по даній справі, а саме договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, укладений між ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" та АО "Апологет", детальний опис наданих послуг від 12.01.2026 року, акт наданих послуг №357 від 12.01.2026 року. Розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі доказами, судова практика є сталою, застосування великої кількості законів спірні правовідносини не передбачають, матеріали справи не містять великої кількості документів, на дослідження та збирання б яких адвокат витратив значний час. Враховуючи принципи співрозмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн. 
Керуючись ст.ст.257, 525-527, 530, 1054, 1077 ЦК України, ст.ст.4, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:

Позов ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал" заборгованість за кредитним договором №2116427 від 11.03.2020 року в сумі 18480 грн. і судові витрати у сумі 6662 грн. 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У порядку ст.265 ч.5 п.4 ЦПК України зазначаються наступні реквізити сторін та інших учасників справи:
позивач – ТОВ "Фінансова компанія ''Кредит - Капітал", юридична адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, ЄДРПОУ 35234236;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 .

Суддя Кропивницького районного суду
Кіровоградської області І.М. Гершкул