Справа № 357/4206/26
Провадження № 2-а/357/278/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючий суддя - Кошель Б. І. ,
при секретарі - Кардаш О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2026 року адвокат Кузьменко Євгеній Анатолійович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, якому просив: 1) визнати поважними пропущений строк на оскарження, поновити строк на оскарження; 2) скасувати Постанову серії АВ№00009369 від 17.12.25 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрити; 3) скасувати Постанову серії АВ№00009372 від 17.12.25 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрити; 4) скасувати Постанову серії АВ№00009418 від 18.12.25 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрити; 5) скасувати Постанову серії АВ№00009452 від 19.12.25 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення – закрити; 6) стягнути з відповідача на користь позивача понесенні судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 є власником транспортних засобів MAN д.н.з. НОМЕР_2 спеціалізованого напівпричіпа контейнеровоза марки KOEGEL д.н.з. НОМЕР_3 , а також транспортного засобу DAF д.н.з. НОМЕР_4 та спеціалізованого напівпричіпа контейнеровоза марки SAMRO д.н.з. НОМЕР_5 . 11.02.2026 року ОСОБА_1 дізнався через сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі про наявні адміністративні правопорушення однак жодних матеріалів, запрошення на розгляд справи чи рішень він не отримував. 11.02.2026 року Відповідачу по справі було направлено адвокатський запит, який було зареєстровано 03.03.2026 року з метою отримання копії постанов про адміністративне правопорушення. Відповідь на адвокатський запит надійшла на електронну адресу адвоката Кузьменко Є.А. 05 березня 2026 року після робочого часу о 18 год. 33 хв. Строк на оскарження постанови Укртрансбезпеки про адміністративне правопорушення до суду становить 10 днів із дня винесення постанови (ст. 289 КУпАП). Якщо постанова винесена автоматично (фото/відеофіксація), строк рахується з дня набрання нею законної сили. У разі пропуску строку з поважних причин, його можна поновити за заявою. Враховуючи що Позивачу не було достеменно відомо та він не отримував постанови про адміністративне правопорушення вважаємо що він їх отримав і має можливість оскаржувати протягом 10-ти днів лише з 05.03.2026 року та враховуючи що десятий день припадає на вихідний то останнім днем на оскарження є перший робочий 16.03.2026 року. Про наявність встановлення пристрою з автофіксацією водієві було достеменно відомо, що підтверджується інформацією з офіційного сайту Укртрансбезпеки. Враховуючи інформацію, з офіційного сайту Укртрансбезпеки, водій керуючи транспортним засобом був впевнений, що його транспортний засіб завантажено в допустимих вагових нормах однак вся розбіжність виникає так як на зафіксованих в постановах фото міститься лише транспортний засіб та не міститься контейнеровоз який здійснює перевезення. З вище зазначених постанов вбачається, що загальна маса Т.З. перевищувала загально допустиму масу для напівпричіпу самоскиду, однак Відповідач не врахував, що даний Т.З. є контейнеровозом допустима маса якого становить 44 тони, чим допустив порушення та виписав оскаржувані постанови. Відповідно постанови серія АВ№00009369 від 17.12.25 року вбачається що загальна маса становить 42750 кг, що є допустимою нормою. Відповідно постанови серія АВ№00009372 від 17.12.25 року вбачається що загальна маса становить 42345 кг, що є допустимою нормою. Відповідно постанови серія АВ№00009418 від 18.12.25 року вбачається що загальна маса становить 42570 кг, що є допустимою нормою. Відповідно постанови серія АВ№00009452 від 19.12.25 року вбачається що загальна маса становить 43200 кг, що є допустимою нормою. Отже відповідно товаро транспортних накладних вбачається, що загальна маса не перевищувала 44 тони, а тому складені постанови є не правомірними. В оскаржуваних постановах Відповідач як доказ надає фотодоказ, на якому зазначено лише автомобіль без причепу (будь якого типу), однак автомобіль перевозив вантаж, а тому мав бути зафіксований і причіп. З оскаржуваних постанов вбачається, що разом із автомобілем рухався і причіп (кількість вісей -5 шт.), однак Відповідач не придав цьому уваги та не провів вірний розрахунок загальної маси. Тобто, фактично рухалися два транспортні засоби, але в оскаржуваній постанові при визначенні загальної маси транспортного засобу та при притягненні Позивача до відповідальності, було враховано лише один транспортний засіб. Так, в оскаржуваній постанові відсутні дані щодо марки, моделі, державного номерного знаку причепу-контейнеровоза, приєднаного до сідлового тягача. Отже, посадовою особою Відповідача було порушено ст. 283 КУпАП, додаток № 1 до Інструкції № 512, п. 16 Порядку № 1174. ОСОБА_1 (власник транспортного засобу) – не є перевізником, що підтверджується ТТН. Відповідно статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовуються виключно до автомобільного перевізника і не можуть бути застосовані до особи, яка не є учасником правовідносин, щодо яких компетентним органом проводиться перевірка дотримання законодавства про автомобільний транспорт. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2026, головуючим суддею визначено Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду.
Ухвалою судді від 19 березня 2026 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Судом 31.03.2026 р. за вх.№20427 отримано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача Сороколіт І. В. просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у справі №357/4206/26 відмовити в повному обсязі. У відзиві зазначила, що постановою серії АВ №00009369 від 17.12.2025 року зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3565 мм, 2-3: 5758 мм, 3-4: 1322 мм, 4-5: 1305 мм, навантаження на вісь 1 - 8750 кг, 2 - 13900 кг, 3 - 8400 кг, 4 - 8050 кг, 5 - 8400 кг, загальна маса - 47500 кг. висота - 3.961 м.; ширина - 2.637 м.; довжина - 15.772 м. Так, згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АВ №00009369 від 17.12.2025 року, встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,875% (2.75 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: (47500 – 40000 – ( 10%х 47500)/ 40000)х100 = 6,87% Постановою серії АВ №00009372 від 17.12.2025 року зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3582 мм, 2-3: 5769 мм, 3-4: 1326 мм, 4-5: 1301 мм, навантаження на вісь 1 - 8500 кг, 2 - 12450 кг, 3 - 8700 кг, 4 - 8350 кг, 5 - 9050 кг, загальна маса - 47050 кг. висота - 3.898 м.; ширина - 2.63 м.; довжина - 15.673 м. Згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АВ №00009372 від 17.12.2025 року, встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,863% (2.345 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: (47050 – 40000 – ( 10%х 47050)/ 40000)х100 = 5,863% Постановою серії АВ №00009418 від 18.12.2025 року зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3570 мм, 2-3: 5725 мм, 3-4: 1317 мм, 4-5: 1305 мм, навантаження на вісь 1 - 8300 кг, 2 - 12850 кг, 3 - 8550 кг, 4 - 8450 кг, 5 - 9150 кг, загальна маса - 47300 кг. висота - 3.895 м.; ширина - 2.636 м.; довжина - 19.644 м. Згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АВ №00009418 від 18.12.2025 року, встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,425% (2.57 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: 6,425% (47300 – 40000 – ( 10%х 47300)/ 40000)х100 = Постановою серії АВ №00009452 від 19.12.2025 року зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу: кількість вісей - 6 шт.; спарені колеса - 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2676 мм, 2-3: 1314 мм, 3-4: 5810 мм, 4-5: 1311 мм, 5-6: 1295 мм, навантаження на вісь 1 - 7700 кг, 2 - 5550 кг, 3 - 10500 кг, 4 - 7950 кг, 5 - 8200 кг, 6 - 8100 кг, загальна маса - 48000 кг. висота - 3.864 м.; ширина - 2.63 м.; довжина - 17.911 м. Згідно інформаційної карти габаритно-вагового контролю за постановою серії АВ №00009452 від 19.12.2025 року, встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,000% (3.2 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Отже, розрахунок відсоткового перевищення загальної маси виглядає так: (48000 – 40000 – ( 10%х 48000)/ 40000)х100 = 8,000%. Особа підлягає адміністративній відповідальності при допущенні перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм починаючи з певної межі перевантаження, а саме 5%. При незначному перевищенні нормативних параметрів (до 5%) не утворюється подія адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП. З системного аналізу положень Порядку № 1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів – комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. Факт належної фіксації руху транспортного засобу Позивача через автоматичний пункт з перевищенням встановлених законодавством габаритно вагових норм, а також справності технічного засобу WIM 65, WAGA-WIM40, зав. No CRUA-11-VVE, яким здійснювалась фіксація правопорушення в автоматичному режимі, підтверджується: 1. свідоцтвом про повірку №4/7973 від 30.10.2025. Відповідно до чинної редакції Правил дорожнього руху для двовісного або трьохвісного автомобіля (тягача) з трьохвісним напівпричепом допустимим навантаженням є 40 т. Для застосування збільшених нормативів (42 т або 44т) визначальною обставиною є саме сукупність факторів: здійснення перевезення напівпричепом (контейнеровозом) одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра. При цьому, позивачем до матеріалів справи не долучено належних доказів, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнері або знімному кузові згідно з їх призначенням. Позиція Позивача обґрунтована тим, що для застосування збільшених вагових нормативів (42т або 44т в залежності від кількості осей) достатньо наявності одного критерію, передбаченого п.22.5 ПДР, а саме: здійснення перевезення вантажу напівпричепом - контейнеровозом. При цьому, Позивач не зазначає на якій підставі він не враховує інші критерії, передбачені п 22.5 ПДР, а саме наявність контейнера або знімного кузова. Водночас, Державна служба України з безпеки на транспорті не заперечує той факт, що перевезення здійснювалось напівпричепом - контейнеровозом, тобто платформою, на яку може встановлюватись контейнер або інше обладнання. Однак, конструкція, яка міститься на платформі не відповідає вимогам ані визначенню «контейнер», а ні «змінний кузов». У Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року за № 363 (надалі – Наказ № 363), наведено визначення: вантажний контейнер багаторазового – використання, одиниця транспортного обладнання призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше). Універсальні автомобільні контейнери, що належать Перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак, номер контейнера, найменування власника контейнера, вантажність і маса тари контейнера, кг, внутрішній об`єм контейнера, куб. м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера, час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. З матеріалів справи, а саме з фотознімків доданих до оскаржуваних постанов, встановлено, що вказаний у постанові сідельний тягач з напівпричепом перевозив предмет з ознаками контейнеру, до конструкції якого внесено зміни - додано тентований верх. Вказаний предмет не містив маркування, пломбування та інших характеристик, які встановлені законом. Крім того, приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється при наявності Договору - на підставі заявки, а при відсутності Договору - разового договору. Відповідно до фотофіксації транспортного засобу вбачається, що напівпричепи не мають верхньої частини, тобто до конструкції внесено зміни. Також, з фотофіксації вбачається відсутність будь-якого маркування. Таким чином, максимально допустиме навантаження для вказаних транспортних засобів відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху є 40 т. Таким чином, в справі відсутні жодні докази, що під час проведення габаритно вагового контролю транспортним засобом, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в спеціалізованих контейнерах, згідно з їх призначенням. Оскаржувана постанова ухвалена уповноваженою посадовою особою, в порядку та спосіб, встановлені законодавством, стягнення накладено в межах санкції статті КУпАП та з дотриманням строків накладення адміністративного стягнення, а тому підстави для задоволення позовної заяви відсутні. 
Представник позивача – адвокат Кузьменко Є. А. направив до суду додаткові пояснення, які були зареєстровані канцелярією суду 13.04.2026. за вх.№23389, в яких просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а тому відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.
Суд зазначає, що разом з позовними вимогами позивач просить поновити строк на оскарження постанов про накладення адміністративного стягнення посилаючись на те, що 11.02.2026 він дізнався через сервіс перевірки адміністративних правопорушень в галузі безпеки на транспорті зафіксованих в автоматичному режимі про наявні адміністративні правопорушення, однак жодних матеріалів, запрошення на розгляд справи чи рішень він не отримував. 11.02.2026 року Відповідачу по справі було направлено адвокатський запит, який було зареєстровано 03.03.2026 року з метою отримання копії постанов про адміністративне правопорушення. Відповідь на адвокатський запит надійшла на електронну адресу адвоката Кузьменко Є.А. 05 березня 2026 року після робочого часу о 18 год. 33 хв., що підтверджується скрін шотом з електронної сторінки адвоката Кузьменко Є.А. 
Визначаючись щодо поновлення строку, суд зазначає наступне. 
Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Суд звертає увагу на положення ч.1 ст.121 КАС України, за якими суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Отже, учасник справи має право за власною заявою на поновлення пропущеного процесуального строку судом за наявності поважних причин його пропуску.
Зі змісту позовної заяви, предметом позову є постанова про застосування до позивача адміністративно штрафу за порушення вимог Правил дорожнього руху України.
Тобто позивач оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Статтею 161 КАС України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. (ч. 6 ст. 120 КАС України)
Відтак, враховуючи те, що позивач отримав оскаржувані постанови лише 05.03.2026 та звернувся з вказаним позовом до суду 16.03.2026, беручи до уваги положення ч. 6 ст. 120 КАС України, суд приходить до висновку, що наявні підстави для визнання поважними причини пропуску строку звернення до суду з вказаним позовом, а тому слід поновити вказаний строк.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником транспортних засобів: спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки MAN д.н.з. НОМЕР_2 ; спеціалізованого напівпричіпа контейнеровоза марки KOEGEL д.н.з. НОМЕР_3 ; спеціалізованого вантажного сідлового тягача – Е марки DAF д.н.з. НОМЕР_4 ; спеціалізованого напівпричіпа контейнеровоза марки SAMRO д.н.з. НОМЕР_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_6 , свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_7 , свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_8 , свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_9 .
Відповідно до протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00408-00224-25 від 16.05.2025, KOEGEL д.н.з. НОМЕР_3 має технічно допустимі норми.
З протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00408-00811-25, SAMRO д.н.з. НОМЕР_5 має технічно допустимі норми.
06.12.2025 о 11 год 35 хв., за адресою М-21, км 148+700 - 149+500, Житомирська обл., на автоматичному зважувальному комплексі WIM 65, WAGA-WIM40, зав. № CRUA-11-VVE, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.440, ДНЗ AI8729OC, з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,875% (2.75 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42750 кг. Постановою від 17.12.2025 р. серії АВ №00009369 за ч.2 ст.132-1 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 8500 грн. 
07.12.2025 о 6 год 14 хв., за адресою М-21, км 148+700 - 149+500, Житомирська обл. на автоматичному зважувальному комплексі WIM 65, WAGA-WIM40, зав. № CRUA-11-VVE, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.440, ДНЗ AI8729OC, з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,863% (2.345 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42345 кг. Постановою від 17.12.2025 р. серії АВ №00009372 за ч.2 ст.132-1 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 8500 грн.
11.12.2025 о 16 год 01 хв., за адресою М-21, км 148+700 - 149+500, Житомирська обл. на автоматичному зважувальному комплексі WIM 65, WAGA-WIM40, зав. № CRUA-11-VVE, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.440, ДНЗ AI8729OC, з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,425% (2.57 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 42570 кг. Постановою від 18.12.2025 р. серії АВ №00009418 за ч.2 ст.132-1 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 8500 грн.
13.12.2025 о 16 год 20 хв., за адресою М-21, км 148+700 - 149+500, Житомирська обл. на автоматичному зважувальному комплексі WIM 65, WAGA-WIM40, зав. № CRUA-11-VVE, зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 105.460, ДНЗ НОМЕР_4 , з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,000% (3.2 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. Фактична маса з урахуванням встановленої законом похибки склала 43200 кг. Постановою від 19.12.2025 р. серії АВ №00009452 за ч.2 ст.132-1 КУпАП на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на суму 8500 грн.
Вважаючи вище зазначені постанови Укртрансбезпеки протиправними та не погоджуючись з ними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
У статті 7 КпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, працівника Укртрансбезпеки, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена чинним законодавством.
Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КпАП України перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно.
Згідно примітки до цієї статті підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Приписи ч. 1 ст. 14-3 КпАП України визначають, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб.
Закон України "Про дорожній рух" регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).
Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).
Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно пп. "б" п. 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси:
- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тон для доріг державного значення;
- трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тони для доріг державного значення.
Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами "б" та "в" цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.
Приписи ст. 251 КпАП України визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 2 статті 258 КпАП України передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КпАП України протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КпАП України).
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі - Порядок № 1174).
Згідно п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.
Пунктом 7 Порядку № 1174 встановлено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.
Вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2016 року № 163 (абз. 6 п. 8 Порядку №1174).
Відповідно до п. 9 зазначеного Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію в разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.
Згідно п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Як було встановлено раніше, наголошуючи на протиправності оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 посилалася, зокрема, на те, що посадовими особами Укртрансбезпеки не враховано належність напівпричепів до контейнеровозів, що свідчить про неправильність обчислення максимально допустимої загальної маси транспортного засобу 40 тон замість 44 тон.
Матеріали фотофіксації подій свідчать, що перевезення вантажу здійснювалося тягачем MAN TGX 18.440, ДНЗ AI8729OC і тягачем DAF FT XF 105.460, ДНЗ НОМЕР_4 , та напівпричепом марки KOEGEL д.н.з. НОМЕР_3 та напівпричепом марки SAMRO д.н.з. НОМЕР_5 .
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , KOEGEL д.н.з. НОМЕР_3 є спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом. Крім того, згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00408-00224-25 від 16.05.2025, чинного до 16.05.2026, вказаний транспортний засіб у 2023 році переобладнаний спеціалізованим напівпричепом – контейнеровозом.
Крім того, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 , SAMRO д.н.з. НОМЕР_5 є спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом. Також, згідно протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу №00408-00811-25 від 17.12.2025, чинного до 17.12.2026, вказаний транспортний засіб має технічно допустимі норми.
Отже, матеріали справи, у тому числі фотознімки свідчать, що у спірному випадку здійснювалися саме контейнерні перевезення відповідним транспортним засобом - контейнеровозом.
При цьому щодо посилання відповідача на те, що всупереч вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997 №363, ОСОБА_1 не було надано доказів перевезення контейнера з відповідним маркуванням, суд зазначає, що можливе недотримання власником вантажу або ж перевізником вимог щодо маркування контейнеру не може змінити призначення та технічні характеристики одиниці транспортного обладнання, яка розміщена на спеціалізованому напівпричепі-контейнеровозі, для цілей її ідентифікації як причепа-контейнеровоза у розумінні Правил №363 та для цілей застосування положень пункту 22.5 ПДР України.
До того ж, оскаржуваними постановами позивача було притягнуто до відповідальності саме за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а не за порушення правил маркування контейнерів.
У площині наведеного суд звертає увагу, що відповідно до п. п. 1, 2, 4, 5, 6 розділу ІІ Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 № 512 (далі - Інструкція № 512), уповноважена посадова особа розглядає справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, які передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою та третьою статті 132-1 КУпАП.
Справи про адміністративні правопорушення розглядаються за місцем оброблення таких правопорушень в Державній службі України з безпеки на транспорті.
Уповноважена посадова особа здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення шляхом опрацювання інформаційного файлу системою фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, необхідного для об`єктивного розгляду справи та винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі.
Під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує, зокрема, наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб.
Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.
На першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа:
1) за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другій статті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знаку зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки;
2) у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення.
На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення, передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та у разі потреби уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання:
1) у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначених статтею 247 КУпАП, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогам статті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису;
2) за наявності хоча б однієї з обставин, визначених статтею 247 КУпАП, закриває провадження у справі без винесення постанови з унесенням відповідної інформації до системи та накладенням кваліфікованого електронного підпису;
3) у разі отримання відомостей про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами невідкладно передає в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством. При цьому постанова не виноситься.
Отже, у випадку необхідності додаткової перевірки відомостей, зокрема, щодо транспортного засобу або вантажу, що ним перевозився, уповноважена особа Укртрансбезпеки вправі передати матеріали адміністративної справи іншій уповноваженій особі для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу.
Разом з тим, доказів вчинення відповідних дій уповноваженою особою Укртрансбезпеки матеріали справи не містять.
Статтею 283 КпАП України передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
За таких обставин суд приходить до висновку, що посадова особа Укртрансбезпеки при прийнятті спірної постанови неправильно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза 44 тони, а вантажного тягача 40 тон, та, як наслідок, здійснила розрахунки перевищення загальної маси транспортного засобу, які не відповідають фактичним обставинам справи.
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та скасування спірних постанов.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищевикладене, оскаржувані постанови підлягають скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 2 ст. 121 КУпАП.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, суд дійшов висновку про скасування оскаржуваної постанови, та закриття справи про адміністративне правопорушення.
Згідно зі п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
Керуючись ст. 2, 6, 9, 72, 90, 242-246, 251, 255, 262, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду для оскарження постанови серії AB № 00009369 від 17.12.2025, постанови серії АВ № 00009372 від 17.12.2025, постанови серії АВ № 00009418 від 18.12.2025 та постанови серії АВ № 00009452 від 19.12.2025.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.
Скасувати постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 серії AB № 00009369 від 17.12.2025, серії АВ № 00009372 від 17.12.2025, серії АВ № 00009418 від 18.12.2025 та серії АВ № 00009452 від 19.12.2025, винесені Державною службою України з безпеки на транспорті за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті; місцезнаходження: вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150; ЄДРПОУ: 39816845. 

Суддя	Б. І. Кошель