Справа №498/149/26
Провадження по справі №2-а/498/6/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року Великомихайлівський районний суд Одеської області у складі:
головуючої судді - Чернецької Н.С., 
за участю секретаря судового засідання – Коммунішиної С.Д., 
розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача Великомихайлівський відділ державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
ВСТАНОВИВ:
10 лютого 2026 року до Великомихайлівського районного суду Одеської області звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача Великомихайлівський відділ державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позовна заява обґрунтована тим, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 - відповідач у справі, є суб`єктом владних повноважень як посадова особа органу державної влади, яка наділена владними управлінськими функціями і на підставі статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУАП), як керівник вказаного центру, має право розглядати справи і накладати адміністративні стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене статтю 210 КУпАП. Постановою відповідача № 628 від 10 жовтня 2025 року (далі – постанова) позивача було визнано таким, що скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУАП, і на нього накладено штраф у сумі 17000 гривень, який повинен бути сплачений у 15-денний строк з дня вручення даної постанови, порушенням чого може бути стягнення штрафу у подвійному розмірі. В оскаржуваній постанові стверджується, що позивач порушив правила військового обліку, а саме вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» – 10.10.2025 року не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк зазначений у повістці. Щодо примусового виконання вказаної постанови третьою особою 19.01.2026 року було відкрито виконавче провадження № ВП 80019698 про стягнення штрафу у розмірі 34000 грн. Вказану постанову відповідача вважає необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню із закриттям справи, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки позивач не отримував повістку щодо прибуття до II відділу відповідача на 10.10.2025 року. Статтею 268 КУАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Він не знайомився з матеріалами справи, яка розглядалася за його відсутності, хоча він не був сповіщений про місце і час розгляду справи, а тому і не давав пояснень у ній. Копія оскаржуваної постанови була отримана позивачем разом з постановою третьої особи про відкриття виконавчого провадження у конверті з трекер-кодом Укрпошти R067084714019, а за відомостями з офіційного веб-сайту Укрпошти, поштове відправлення із зазначеним трекеркодом було вручено адресату 31.01.2026 року. Оскільки, даний позов подається до суду 03.02.2026 року, тобто протягом десяти днів з дня отримання копії оскаржуваної постанови, то наявні підстави для поновлення строку на подання цього позову.Тому позивач просить суд скасувати постанову № 628 від 10 жовтня 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 було визнано таким, що скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, і на нього накладено штраф у сумі 17000 гривень.
Відповідно до частин 1, 2 статті 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутність. Крім того зазначив, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, просить скасувати постанову в повному обсязі, оскільки повістку йому не вручали, а кинули у поштову скриньку, якої в нього не існує зовсім. При складанні протоколу були порушені його права, оскільки його не було ознайомлено з його правами, крім того йому не дали змоги написати пояснення, не надали допомоги адвоката. При складанні постанови РТЦК він не був присутній і від підпису не відмовлявся так як не був повідомлений.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи наявний їх відзив на позовну заяву в якому вони просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки згідно з відомостями, наявними у ІНФОРМАЦІЯ_5 , начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 майором ОСОБА_3 було видано відповідне розпорядження №II/1823 від 01.09.2025 року щодо вжиття заходів з оповіщення ОСОБА_1 з метою вручення йому повістки для забезпечення прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 на 12.09.2025 о 10:00. На виконання зазначеного розпорядження 10.09.2025 року уповноваженою особою Великомихайлівської селищної ради було вжито заходів щодо оповіщення ОСОБА_1 Однак під час здійснення оповіщення за наявною адресою проживання ОСОБА_1 останнього виявлено не було, про що складено відповідний акт №358/1336 від 10.09.2025 року. В подальшому ОСОБА_1 на виклик не прибув. Згідно з пунктом 21 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період №560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. 01.10.2025 року під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за вищевказаним правопорушенням в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_7 Позивач не вказав наявність поважних причин неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), передбачених п. 23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Представник третьої особи на стороні відповідача Великомихайлівського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. 
Згідно з ч. 2 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Суд, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, взявши до уваги позицію відповідача, дійшов такого висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
З протоколу № 626 про адміністративне правопорушення від 01 жовтня 2025 року складеного начальником групи ДЗ ОСОБА_4 , вбачається, що 01 жовтня 2025 року о 12:30 год. військовозобов`язаний ОСОБА_1 доставлений працівниками НП. ОСОБА_1 не вчасно оновлено в/облікові дані, не прибув вчасно за повісткою. Крім того, в протоколі зазначено. Що ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09:00 год. 10 жовтня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 2. 
Як вбачається з матеріалів справи, що відносно ОСОБА_1 винесено постанову від 10 жовтня 2025 року № 628, мотивована тим, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_8 у строк зазначений в повістці, чим порушив вимоги ч.10 ст. 1 Закону України « Про військовий обов`язок і військову службу».
Позивач категорично не погоджується та заперечує факт вчинення ним вказаного правопорушення.
Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно з ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
За ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За приписами ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Отже висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.
Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
У відповідності до положень ст. 235 КУпАП Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період. Після оприлюднення Указу Президента України від 24.02.2024 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», тому особливий період.
Отже, з протоколу № 626 про адміністративне правопорушення від 01 жовтня 2025 року складеного начальником групи ДЗ ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 09:00 год. 10 жовтня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 кабінет № 2. 
Поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка) (пункт 23 Порядку № 560).
Доказів про поважність причин неявки позивача до приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 суду не надано, а посилання на неналежне повідомлення спростовується зібраними у справі доказами.
Відтак, позивач, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно вищезазначених правових норм, порушив правила військового обліку, чим вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу.
Таким чином, доводи позивача, стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.
Отже, постановляючи оскаржувану постанову, відповідач діяв правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а оскаржувана постанова є обґрунтованою, тобто прийнятою з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що постанова про адміністративне правопорушення № 628 від 10 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_1 складена відповідно до вимог КУпАП.
Керуючись ст.2, 5, 8, 9, 12, 77, 241-243, 246, 255, 286 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача Великомихайлівський відділ державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду у відповідності до ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення складено 22 травня 2026 року.
Суддя Н.С. Чернецька