ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/14356/23 пров. № А/857/45739/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,
суддів Довгої О.І., Запотічного І.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові, апеляційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року, що ухвалила суддя Грень Н.М. у місті Львові, у справі № 380/14356/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради, в якому просила:
- визнати протиправними дії Виконавчого комітету Львівської міської ради щодо прийняття рішення № 274 “Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 заблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_1 ” після спливу 10 робочих днів з дня реєстрації її звернення від 08 лютого 2023 року, яке зареєстроване в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за номером АМ01:3800-9684-4667-4664;
- визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 21 березня 2023 року № 274 “Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що відповідач відмовив їй у наданні містобудівних умов та обмежень на 29 робочий день, з моменту подання заяви, тому на підставі підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 року № 722 “Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану”, позивачка отримала право здійснювати проєктування об`єкта будівництва без отримання містобудівних умов та обмежень, відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні та обмежень у використанні земель, визначених Законом України від 08 червня 2000 року № 1805-III “Про охорону культурної спадщини”.
Виконавчий комітет Львівської міської ради проти задоволення позову заперечив, обґрунтовуючи це тим, що намір позивачки здійснити реконструкцію зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5, розташованої на АДРЕСА_2 (26 січня 2024 року набув чинності Закон України від 28 липня 2023 року № 3285-IX “Про порядок вирішення окремих питань адміністративно-територіального устрою України”, яким термін “смт” замінено на “селище”, яке входить до Львівської міської територіальної громади, не відповідає генеральному плану селища Брюховичі, затвердженому рішенням Брюховецької селищної ради від 26 квітня 2018 року № 567 “Про затвердження проекту коригування генерального плану смт. Брюховичі”. На цій території передбачалося будівництво оздоровчо-розважального комплексу, а не житлових об`єктів на території закладів відпочинку та туризму. Відтак, рішення про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень є правильним по суті та не може бути визнано протиправним та скасованим лише з підстави пропуску 10-денного строку прийняття. 
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 21.09.2023 позов задовольнив.
Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 13.05.2024 скасував рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.09.2023, ухвалив нове рішення про відмову у задоволенні позову.
За наслідками касаційного оскарження, Верховний Суд постановою від 26.03.2025 касаційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради задовольнив частково; рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.09.2023, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.05.2024 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2024 скасував, справу № 380/14356/23 направив до Львівського окружного адміністративного суду на новий розгляд.
03 жовтня 2025 року Львівський окружний адміністративний суд прийняв рішення, відповідно до якого позов задовольнив повністю.
Визнав протиправними дії виконавчого комітету Львівської міської ради з прийняття рішення № 274 “Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 заблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_3 ) на АДРЕСА_2 ” після спливу 10 робочих днів, з дня реєстрації звернення громадянки ОСОБА_1 від 08.02.2023, що зареєстроване в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за номером AM01:3800-9684-4667-4664.
Визнав протиправним та скасував рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.03.2023 № 274 “Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_1 .
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що підставою прийняття рішення від 21.03.2023 № 274 є невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. 
Так, відповідно до генерального плану смт. Брюховичі, затвердженого рішенням Брюховицької селищної ради від 26.04.2018 № 567 “Про затвердження проекту коригування генерального плану смт. Брюховичі”, зблокована нежитлова будівля котеджу № 5 розташована на території закладів відпочинку та туризму, що не відповідає намірам забудови реконструкції зблокованої нежитлової будівлі котеджу у житлову одиницю (квартиру). 
Згідно з інформацією про земельну ділянку, на якій розташована зблокована нежитлова будівля котеджу, її функціональне призначення - для будівництва оздоровчо-розважального комплексу. Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка з кадастровим номером 4610166300:11:002:0001, з цільовим призначенням - для будівництва оздоровчо-розважального комплексу, належить на праві комунальної власності Львівській міській раді. Щодо прийняття рішення виконавчим комітетом у строк більше 10 днів, то вважає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі не може бути підставою для визнання протиправним та скасування такого рішення. 
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що ОСОБА_1 є власницею (співвласницею) зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5, розташованої на АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 08.02.2023 зареєструвала в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за номером AM01:3800-9684-4667-4664 заяву до Виконавчого комітету Львівської міської ради про видачу містобудівних умов та обмежень на реконструкцію зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_3 ).
До заяви було долучено: План топографо-геодезичного знімання території в масштабі 1:2000; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2022; Містобудівний розрахунок з техніко-економічними показниками; Ситуаційна схема розміщення ділянки в структурі населеного пункту.
Виконавчий комітет Львівської міської ради 21.03.2023 прийняв рішення № 274 “Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_1 . 
Вважаючи, дії відповідача щодо прийняття спірного рішення з пропуском 10-денного строку, встановленого підпунктом 1 пункту 1 Постанови КМУ № 722 протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України Про місцеве самоврядування від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 1 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI), містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.
Частиною третьою статті 29 Закону № 3038-VI передбачено, що перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.
Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 06.11.2017 № 289, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27.11.2017 за № 1437/31305 (далі Перелік).
Відповідно до пункту 25 Переліку, містобудівні умови та обмеження не надаються для реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації та функціонального призначення, розміщення в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення.
Реконструкція нежитлової будівлі з нежитлової у житлову одиницю призводить до зміни функціонального призначення, а тому є необхідним отримання містобудівних умов та обмежень.
Ухвалою Львівської міської ради від 26.05.2016 № 507 “Про визначення уповноваженого органу містобудування та архітектури з питань видачі містобудівних умов та обмежень” виконавчий комітет Львівської міської ради визначий спеціально-уповноваженим органом містобудування та архітектури з питань видачі містобудівних умов та обмежень.
Згідно з частиною третьою статті 29 Закону № 3038-VI, містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника (із зазначенням кадастрового номера земельної ділянки), до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію - у разі, якщо речове право на земельну ділянку не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці - у разі, якщо право власності на об`єкт нерухомого майна не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000.
Відповідно до частини 4 статті 29 Закону № 3038-VI підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.
Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень з обґрунтуванням підстав такої відмови надається у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.
Згідно з частиною шостою статті 29 Закону № 3038-VI, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.
Апеляційний суд встановив, що позивачка подала 08.02.2023 відповідачу заяву про надання містобудівних умов та обмежень, яку було зареєстровано в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва через інформаційний портал Дія.
За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач виніс 21.03.2023 рішення № 274, відповідно до якого позивачці відмовлено у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_3 ) на вул. Незалежності України, 64 у смт Брюховичі Львівської міської територіальної громади з підстав невідповідності намірів містобудівній документації на місцевому рівні - територія закладів відпочинку та туризму.
З моменту надходження до відповідача заяви позивачки про надання містобудівних умов та обмежень до дати винесення оскарженого рішення минуло 29 робочих днів.
Вказане свідчить про те, що спірне рішення відповідач прийняв після спливу строку визначеного статтею 29 Закону № 3038-VI, в межах якого таке рішення повинно було бути прийняте.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні із 05 год.30 хв. 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжувався неодноразово і який діє донині.
Отже, звернення позивачки із заявою про надання містобудівних умов та обмежень (08.02.2023) та прийняття відповідачем спірного рішення (22.03.2023) відбулося під час дії в Україні воєнного стану.
Кабінет Міністрів України ухвалив 24.06.2022 року постанову № 722 “Деякі питання здійснення дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві в умовах воєнного стану” (далі Постанова № 722).
Підпунктом 1 пункту 1 Постанови № 722 передбачено, що надання послуг з питань дозвільних та реєстраційних процедур у будівництві здійснюється з урахуванням таких особливостей: на період дії воєнного стану в Україні та протягом одного року з дня припинення чи скасування воєнного стану у разі ненадання відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки або неприйняття рішення про відмову в їх наданні протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви про їх видачу проектування об`єкта будівництва здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні та обмежень у використанні земель, визначених Законом України “Про охорону культурної спадщини”. 
Правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів визначає Закону України від 06.09.2005 № 2806-ІV Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності (далі - Закон № 2806-ІV).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2806-ІV, принцип мовчазної згоди - принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 4-1 Закону № 2806-ІV, у разі якщо у встановлений законом строк суб`єкту господарювання не видано документ дозвільного характеру або не прийнято рішення про відмову у його видачі, через десять робочих днів з дня закінчення встановленого строку для видачі або відмови у видачі документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності. Днем видачі документа дозвільного характеру вважається останній день строку розгляду заяви дозвільним органом, передбаченого законом.
Отже, принцип мовчазної згоди (в контексті процедури отримання дозволу та наслідків не прийняття суб`єктом владних повноважень своєчасного рішення) застосовується у випадку, коли у визначений термін відповідний орган не прийняв рішення про видачу або відмову у видачі документа дозвільного характеру, або відповідного погодження. Суб`єкт господарювання вправі виконувати роботи, для виконання яких необхідно було отримати відповідний документ дозвільного характеру і який не було видано у визначений строк.
Таким чином, юридичний факт, який полягає у бездіяльності дозвільного органу, стає передумовою для виникнення правовідносин, у яких суб`єкт господарювання може застосувати принцип мовчазної згоди. Тобто, виникнення у суб`єкта господарювання права на застосування принципу мовчазної згоди настає при наявності системи таких умов: 1) суб`єктом господарювання подані всі визначені законом документи для отримання дозволу, що підтверджується копією заяви (опису прийнятих документів) з відміткою про дату їх прийняття; 2) закінчення строку розгляду поданих документів - 10 робочих днів від дня подання заяви; 3) відсутність/несвоєчасність відповіді суб`єкта владних повноважень по суті поданої заяви.
Відповідно до пункту 1 Постанови № 77 у разі ненадання у визначений законом строк суб`єкту господарювання документа дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі суб`єкт господарювання має право провадити певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру через 10 робочих днів з дня закінчення строку, встановленого для видачі документа дозвільного характеру або прийняття рішення про відмову в його видачі, на підставі копії опису прийнятих документів з відміткою про дату їх прийняття.
Оскільки відповідач, у визначений строк (день спливу терміну) не надав позивачці відповіді на заяву позивачки про видачу містобудівних умов та обмежень, то позивачка, відповідно до вимог частини шостої статті 4-1 Закону № 2806-IV, фактично набула право на застосування принципу мовчазної згоди, з приводу реконструкції зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_3 ).
Дії відповідача з прийняття рішення № 274 “Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_1 ” після спливу 10 робочих днів, з дня реєстрації звернення позивачки від 08.02.2023 не відповідають визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах, Закону № 3038-VI та Закону № 2806-ІV.
Також, апеляційний суд враховує наявний в матеріалах справи лист Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 20.11.2023 № 20445/28/10-23, про надання інформації у сфері містобудівної діяльності, щодо розміщення об`єктів житлового фонду, у тому числі набутих шляхом реконструкції нежитлових будівель на землях рекреаційного призначення, в якому зазначено, що, відповідно до частини першої статті 51 Земельного кодексу України (далі - Кодекс) до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації. 
Згідно із частиною третьою статті 52 Кодексу на землях рекреаційного призначення забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель. На таких землях (крім земельних ділянок зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельних ділянок, зайнятих об`єктами фізичної культури і спорту, інших аналогічних об`єктів) допускається будівництво відповідно до чинної містобудівної документації об`єктів житлового та громадського призначення, що не порушують режим використання земель рекреаційного призначення. 
Також у листі Міністерства вказано, що, земельне законодавство допускає можливість розміщення житлових об`єктів на землях рекреаційного призначення за умови дотримання режиму їх використання та містобудівного законодавства. 
Планування і забудова територій населених пунктів та міжселенних територій на державному, регіональному та місцевому рівні регулюється державними будівельними нормами ДБН Б.2.2-12:2019 “Планування та забудова територій” (далі - ДБН), яким, крім іншого, передбачено: ландшафтні та рекреаційні території являють собою мережу ділянок озеленених та інших відкритих просторів різного призначення, розташованих як на територіях населених пунктів та приміських зон, так і на міжселенних територіях, в тому числі ландшафтних комплексів, рекреаційних зон, курортів та оздоровчих місцевостей, об`єктів культурної спадщини та туристичних зон, територій природно-заповідного та водного фондів, водозахисних, полезахисних, транспортно-розподільних озеленених смуг та інших об`єктів зеленого господарства (абзац перший пункту 8.1.1 ДБН); при формуванні мережі ландшафтних та рекреаційних територій населених пунктів, серед іншого, слід виділяти території обмеженого користування (ділянки житлової забудови, об`єктів громадського обслуговування, культурної спадщини, виробництва) (абзаци перший та третій пункту 8.1.2 ДБН); курортні території можуть бути відокремленими, розміщеними за межами населених пунктів або бути функціональними зонами курортних міст і селищ, а також інших населених пунктів (промислових, портових, сільськогосподарських), які мають в межах своїх територій санаторно-курортні та рекреаційні заклади (абзац другий пункту 8.5.1 ДБН); на території другої зони санітарної охорони курортів слід передбачати розташування санаторно-курортних та рекреаційних закладів (у тому числі рекреаційного житла) та об`єктів іншого використання (перша частина пункту 8.5.7 ДБН). 
Нормативні вимоги до рекреаційного житла наведено у пункті 8.5.8 ДБН. 
Крім того, пунктом 3.10 ДБН визначено, будинок дачний - це житловий будинок садибного типу для використання протягом року для відпочинку, тимчасового перебування або постійного проживання.
У листі Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 20.11.2023 № 20445/28/10-23, також зазначено, що території дачної та садової забудови призначаються для організації відпочинку громадян, ведення садівництва та городництва з будівництвом дачних, садових будинків для тимчасового або постійного проживання; нову дачну або садову забудову рекомендується розміщувати за межами населених пунктів на земельних ділянках з цільовим призначенням для дачного будівництва чи індивідуального садівництва; при переведенні існуючої дачної і садової забудови у райони садибної забудови має бути забезпечена відповідність показників соціальної, транспортної та інженерної інфраструктури нормативам садибної забудови в межах населених пунктів (пункти 6.1.43; 6.1.45; 6.1.49 ДБН). 
Додатково Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України інформує, що Порядок переведення дачних і садових будинків, що відповідають державним будівельним нормам, у жилі будинки затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2015 р. № 321 із змінами. 
Відповідно до викладеного, Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України вважає, що за умови дотримання певних нормативних вимог та процедур на категорії земель рекреаційного призначення допускається розміщення зазначених об`єктів.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що земельне законодавство допускає можливість розміщення житлових об`єктів на землях рекреаційного призначення за умови дотримання режиму їх використання та містобудівного законодавства.
Таким чином апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позову, шляхом: 
- визнання протиправними дії виконавчого комітету Львівської міської ради щодо прийняття рішення № 274 “Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_3 ) на АДРЕСА_2 ” після спливу 10 робочих днів, з дня реєстрації звернення громадянки ОСОБА_1 від 08.02.2023, що зареєстроване в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва за номером AM01:3800-9684-4667-4664.
- визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 21.03.2023 № 274 “Про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію гр. ОСОБА_1 зблокованої нежитлової будівлі котеджу № 5 у житлову одиницю (квартиру АДРЕСА_1 .
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2025 року у справі № 380/14356/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	І. І. Запотічний