ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2026 р.  м. Київ Справа №911/354/25 

За позовом Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс» (11716, Житомирська обл., Звягельський р-н, с. Слобода-Романівська, вул. 40 Річчя Перемоги, 23а)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» (08628, Київська обл., Обухівський р-н, с. Безп`ятне, вул. Васильківська, 72-Г)
про стягнення 3829468,22 грн
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» (08628, Київська обл., Обухівський р-н, с. Безп`ятне, вул. Васильківська, 72-Г)
до Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс» (11716, Житомирська обл., Звягельський р-н, с. Слобода-Романівська, вул. 40 Річчя Перемоги, 23а)
про стягнення 4082023,07 грн, зобов`язання передати товар та визнання укладеними договору та додаткової угоди
Суддя Третьякова О.О.
Секретар судового засідання Капля Є.В.
Представники сторін:
від позивача за первісним позовом / відповідача за зустрічним позовом: Титаренко Ю.Д.
від відповідача за первісним позовом / позивача за зустрічним позовом: Кирилець М.О.
Обставини справи:
Фермерське господарство «Осадчук фемілі енд партнерс» (далі - позивач за первісним позовом, Фермерське господарство) звернулось до Господарського суду Київської області із первісною позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» (далі - відповідач за первісним позовом, Товариство) 3829468,22 грн заборгованості, з якої 2515759,36 грн основного боргу, 5582,92 грн 3% річних, 50246,26 грн пені та 1257879,68 грн штрафу з підстав неналежного виконання Товариством своїх зобов`язань за договором контрактації від 07.05.2024 №1А/24 щодо оплати вартості поставленої протягом жовтня-листопада 2024 Фермерським господарством сільськогосподарської продукції (зерна амаранту) в кількості 155,24 тонн на загальну суму 3016487,25 грн.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.02.2025 первісна позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі №911/354/25 за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяви по суті справи, підготовче засідання призначено на 06.03.2025.
27.02.2025 до Господарського суду Київської області від Товариства (відповідача за первісним позовом) надійшов відзив на позов, у якому Товариство позов не визнало, пославшись на те, що обумовлене в договорі контрактації від 07.05.2024 зерно амаранту Фермерське господарство Товариству не поставило, а натомість протягом жовтня-листопада 2024 року передало Товариству сировину (зерно амаранту із домішкою та підвищеною вологістю) для надання Товариством за плату послуг з очистки та сушки цієї сировини на підставі іншого укладеного між сторонами договору, а саме договору про надання послуг від 07.10.2024.
28.02.2025 до Господарського суду Київської області від Товариства (відповідача за первісним позовом) надійшов зустрічний позов до Фермерського господарства (позивача за первісним позовом) про стягнення 4082023,07 грн заборгованості, з якої 180000,00 грн основного боргу, 4710,24 грн інфляційних втрат, 1315,46 грн 3% річних, 133300,64 грн пені, 1481394,35 грн реальних збитків, 1311053,00 грн упущеної вигоди, 970249,38 грн основного боргу, а також про зобов`язання Фермерського господарства передати товар в кількості не менше 100 тонн та про визнання укладеними договору про надання послуг від 07.10.2024 та додаткової угоди від 12.11.2024. В обґрунтування зустрічного позову Товариство повторило свою правову позицію, раніше викладену у відзиві на первісний позов, про те, що Фермерське господарство не поставило Товариству обумовлену договором контрактації від 07.05.2024 продукцію (зерно амаранту в кількості не менше 100 тонн). З підстави невиконання Фермерським господарством зобов`язання з поставки продукції Товариство в зустрічній позовній заяві: 1) поряд із зобов`язанням Фермерського господарства поставити продукцію в кількості не менше 100 т заявило до стягнення також пеню в сумі 133300,64 грн за період прострочення поставки з 02.11.2024 по 27.02.2025; 2) заявило до стягнення 1481394,35 грн реальних збитків, що складаються із 1305855,27 грн збитків у вигляді різниці між вартістю непоставленої Фермерським господарством продукції (зерна) та вартістю придбання цього ж зерна Товариством у іншого фермерського господарства (ФГ «Гранат») та 175539,08 грн збитків у вигляді застосованої до Товариства пені, яка нарахована контрагентом Товариства (компанією Konigskern GmbH) як покупцем з підстав порушення строків поставки зерна за контрактом від 08.05.2024 №1АМ/24; 3) заявило до стягнення також 1262833,00 грн упущеної вигоди у вигляді різниці між доходом, яку Товариство мало отримати за контрактом від 08.05.2024 №1АМ/24 від реалізації 100 т зерна покупцю (2573886,00 грн) та витратами на придбання цього зерна у Фермерського господарства за договором контрактації (1262833,00 грн). Крім того, Товариство у зустрічному позові послалось також на несплату Фермерським господарством вартості придбаного останнім у Товариства за договором контрактації від 07.05.2024 зерна для посіву в сумі 180000,00 грн, у зв`язку з чим Товариством на основний борг в сумі 180000,00 грн нараховано також 3% річних в сумі 1315,46 грн та 4710,24 грн інфляційних витрат за період прострочення оплати з 01.12.2024 по 27.02.2025. Також Товариство в обґрунтування зустрічного позову посилається на укладений з Фермерським господарством договір про надання послуг від 07.10.2024, згідно з яким Товариство надало Фермерському господарству послуги по обробці сировини (зерна амаранту), а саме її сушки та очищення від домішки. У зустрічному позові Товариство стверджує, що Фермерське господарство отримало від Товариства послуги на загальну суму 970249,38 грн щодо сушки та очищення зерна за договором про надання послуг, однак Фермерське господарство при цьому ухиляється від підписання вказаного договору про надання послуг. З цих підстав Товариство у зустрічному позові просить також визнати укладеним договір про надання послуг №1А/24 від 07.10.2024 та стягнути з Фермерського господарства 970249,38 грн основного боргу за надані послуги за цим договором про надання послуг.
Також 28.02.2025 до Господарського суду Київської області від Товариства (відповідача за первісним позовом) надійшло клопотання про витребування доказів, а саме товарно-транспортних накладних від 22.10.2024 та від 12.11.2024, оформлених за участю перевізника ФОП Підлипного Віктора Петровича.
У підготовче засідання 06.03.2025 з`явились сторони, протокольною ухвалою підготовче засідання було відкладено на 03.04.2025 для надання можливості сторонам подати усі заяви по суті справи.
12.03.2025 до Господарського суду Київської області від Фермерського господарства (позивача за первісним позовом) надійшла відповідь на відзив на первісний позов, у якій Фермерське господарство зазначило, що, на його думку, позиція Товариства-відповідача у спорі про те, що прийнятий Товариством товар в кількості 155,24 тонн є не продукцією, яку виробник-позивач поставив контрактанту-відповідачу на підставі договору контрактації, а є сировиною, переданою відповідачеві як виконавцеві за договором про надання послуг, є недобросовісною та суперечливою поведінкою Товариства-відповідача. Фермерське господарство при цьому послалось в якості доказу на лист Товариства від 02.12.2024, у якому Товариство повідомляло Фермерське господарство про здійснену Фермерським господарством поставку сировини за договором контрактації в загальній кількості 155,24 тонн. Також у відповіді на відзив на первісний позов Фермерське господарство повторило свою правову позицію у спорі про те, що продукцію на виконання умов договору контрактації Фермерське господарство поставило Товариству повністю та своєчасно, що, за твердженням Фермерського господарства підтверджується товарно-транспортними накладними, які долучені до первісної позовної заяви, а також договором про надання послуг перевезення від 01.10.2024 №4, укладеним Фермерським господарством з ФОП Підлипним В.П. стосовно перевезення вантажу (продукції) на склад Товариства-контрактанта. Також Фермерське господарство у відповіді на відзив послалось на те, що хоча Товариство фактично прийняло від Фермерського господарства протягом жовтня-листопада 2024 продукцію (зерно амаранту) в кількості 155,24 тонн за договором контрактації, однак ухиляється від підписання та надання Фермерському господарству видаткових накладних про прийняття Товариством товару. При цьому, за твердженням Фермерського господарства (позивача за первісним позовом), товар був прийнятий Товариством (відповідачем) без жодних обґрунтованих заперечень щодо якості товару на момент його прийняття, а у штаті Товариства є лаборант, тому у разі необхідності Товариство в момент прийому товару повинно було викликати представника Фермерського господарства та в його присутності документально зафіксувати виявлені недоліки товару, в той час як складання самими працівниками Товариства документів щодо показників зерна унеможливлює об`єктивність викладених в них відомостей. За позицією Фермерського господарства, Товариство не надало жодних доказів, складених незалежними третіми особами, якими б підтверджувався факт відібрання зразків з партій поставленого Фермерським господарством зерна з жовтня по листопад 2024. Водночас, Фермерське господарство у цьому спорі стверджує, що наданими ним доказами, а саме картками аналізу зерна, які складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Новоград-Волинський елеватор» екземпляри яких, за твердженням Фермерського господарства, неодноразово надавались Товариству-контрактанту, підтверджуються показники якості зерна, які вказують на більшу якість зерна, ніж та якість, про яку стверджує Товариство у спорі. Також Фермерське господарство у відповіді на відзив зазначило з посиланням на наданий ним в якості доказу лист ГО «Виробники амаранту та амарантової продукції» від 28.11.2024 про те, що ринкова ціна зерна амаранту станом на листопад 2024 становила від 35 до 45 грн/кг, тому при розрахунку в позові вартості цієї продукції за договором контрактації на об`єм понад 100 тонн (відповідно до пункту 6.1.2 договору на об`єм понад 100 тонн ціна товару встановлюється в розмірі ринкової ціни на момент реалізації товару) Фермерське господарство-позивач використало ціну в розмірі 35000,00 грн за тонну. Також Фермерське господарство у відповіді на відзив визнало, що воно за умовами договору контрактації фактично отримало від Товариства зерно амаранту для посіву в кількості 0,6 тонн вартістю 180000,00 грн, однак, за твердженням Фермерського господарства, воно не змогло здійснити своєчасно (в строк до 31.11.2024) оплату вартості цього зерна Товариству з підстав, як стверджує Фермерське господарство, поважної причини, а саме невиконання Товариством своїх зобов`язань за договором контрактації щодо оплати виробленої Фермерським господарством продукції та відсутності у Фермерського господарства чистого прибутку внаслідок цього. У цій відповіді на відзив Фермерське господарство заперечило укладання між Фермерським господарством та Товариством договору про надання послуг з сушки та очищення зерна, визнавши при цьому, що мали місце лише переговори з цього приводу, які укладанням відповідного договору, за твердженням Фермерського господарства, так і не завершились. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.03.2025 зустрічну позовну заяву Товариства у справі №911/354/25 залишено без руху для усунення недоліків зустрічної позовної заяви у 10-денний строк.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.03.2025 у справі №911/354/25 про витребування доказів за клопотанням Товариства витребувано докази у фізичної особи-підприємця Підлипного Віктора Петровича та у Фермерського господарства.
14.03.2025 до Господарського суду Київської області від Товариства надійшла заява, якою Товариство усунуло недоліки зустрічної позовної заяви, доплативши судовий збір. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.03.2025 у справі №911/354/25 зустрічна позовна заява Товариства до Фермерського господарства (про стягнення 4082023,07 грн заборгованості, передати товар в кількості не менше 100 т та про визнання укладеними договору про надання послуг від 07.10.2024 та додаткової угоди) прийнята до спільного розгляду з первісним позовом у цій справі №911/354/25 в одному провадженні та встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті зустрічного позову. 
19.03.2025 до Господарського суду Київської області від Фермерського господарства надійшла заява про неможливість надання витребуваних судом доказів з тих підстав, що такі докази (товарно-транспортні накладні про перевезення перевізником ФОП Підлипним В.П. зерновідходів від складу Товариства до складу Фермерського господарства) у Фермерського господарства відсутні.
19.03.2025 до Господарського суду Київської області від Товариства надійшло заперечення на відповідь на відзив. У вказаному запереченні Товариство повторило свою позицію у спорі про укладений між сторонами договір про надання послуг з обробки зерна. Товариство з посиланням на надану ним відповідь на претензію позивача від 02.12.2024 зазначило, що поставка товару за договором про контрактацію не відбулась, оскільки видаткові накладні про поставку товару не складені, а відбір зразків аналізу зерна при його отриманні від Фермерського господарства Товариство здійснювало виключно в межах договору про надання послуг від 07.10.2024, щоб зафіксувати початкові показники для подальшої обробки та сушки зерна. При цьому показники вхідної сировини виявились критичними у вигляді завищеної вологості та сміттєвої домішки, зерно потребувало очистки та сушки, у зв`язку з чим Товариство надало Фермерському господарству послуги з очистки та сушки зерна. Також Товариство зазначило, що надані Фермерським господарство докази не свідчать про надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Новоград-Волинський елеватор» послуг з технічних випробувань та досліджень, оскільки останнє не є акредитованою лабораторією та діяльність останнього обмежувалась лише наданням послуг складського зберігання зерна, при цьому із наданих Фермерським господарством доказів неможливо встановити, яке саме зерно амаранту піддавалось дослідженню.
01.04.2025 до Господарського суду Київської області від Товариства надійшла заява про зміну підстав позову, у якій Товариство уточнило обґрунтування свого зустрічного позову.
У підготовче засідання 03.04.2025 з`явились сторони, протокольною ухвалою заява Товариства від 01.04.2025 про зміну підстав зустрічного позову була прийнята судом, також протокольною ухвалою підготовче засідання було відкладено на 24.04.2025 для надання сторонам можливості подати усі заяви по суті справи з урахуванням заяви Товариства про зміну підстав позову.
15.04.2025 до Господарського суду Київської області від Фермерського господарства надійшов відзив на зустрічну позовну заяву (з урахуванням заяви про зміну підстав позову), у якому Фермерське господарство зустрічний позов не визнало повністю. У відзиві на зустрічну позовну заяву Фермерське господарство повторило свою позицію, раніше викладену у відповіді на відзив на первісний позов, про те, що Фермерське господарство не змогло оплатити Товариству вартість придбаного зерна для посіву в розмірі 180000,00 грн з підстав невиконання Товариством своїх зобов`язань за договором контрактації щодо оплати виробленої Фермерським господарством продукції та відсутності у Фермерського господарства чистого прибутку внаслідок цього. Фермерське господарство заперечило вимоги зустрічного позову щодо зобов`язання передати Товариству товар в кількості не менше 100 тонн за договором про контрактацію, посилаючись на те, що Фермерське господарство вже повністю здійснило в жовтні-листопаді 2024 поставку Товариству зазначеного товару. Фермерське господарство у відзиві на зустрічну позовну заяву також заперечило доводи Товариства про те, що у вересні 2024 голова Фермерського господарства повідомляв керівництво Товариства про те, що поля є досить вологими і тому необхідно буде здійснити сушку та очистку зерна, пославшись на ненадання Товариством доказів обміну відповідними повідомленнями. Також Фермерське господарство заперечило наявність між сторонами правовідносин з приводу виконання сушки зерна на підставі договору про надання послуг від 07.10.2024 та зазначило, що мали місце лише переговори з приводу укладення цього договору про надання послуг, однак переговори укладенням договору не завершились.
22.04.2025 до Господарського суду Київської області від Товариства надійшла відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, у якому Товариство повторило свою правову позицію, викладену у зустрічній позовній заяві, про невиконання Фермерським господарством своїх зобов`язань за договором контрактації від 07.05.2024 щодо оплати Товариству вартості придбаного для посіву зерна та щодо поставки вирощеного зерна амаранту в кількості не менше 100 тонн, а також про неоплату Фермерським господарством наданих Товариством Фермерському господарству послуг з сушки чи очищення зерна за договором про надання послуг від 07.10.2024.
У підготовче засідання 23.04.2025 з`явились сторони, протокольною ухвалою підготовче засідання було відкладено на 08.05.2025, враховуючи зроблені сторонами заяви про їхній намір врегулювати спір в позасудовому порядку. 
08.05.2025 до Господарського суду Київської області від Фермерського господарства надійшли додаткові докази по справі.
У підготовче засідання 08.05.2025 з`явились сторони, які добровільно в позасудовому порядку спір не врегулювали. Протокольною ухвалою підготовче засідання було відкладено на 12.06.2025, враховуючи неотримання відповіді від ФОП Підлипного В.П. щодо виконання ухвали суду від 13.03.2025 про витребування доказів.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.05.2025 повторно витребувано від ФОП Підлипного В.П. докази у зв`язку з неотриманням від нього відповіді щодо виконання ухвали суду від 13.03.2025 про витребування від нього доказів.
26.05.2025 до Господарського суду Київської області від ФОП Підлипного В.П. надійшов лист, у якому ФОП Підлипний В.П. повідомив про неможливість подання витребуваних доказів у зв`язку з відсутністю цих доказів у нього.
11.06.2025 до Господарського суду Київської області від Товариства надійшло клопотання про застосування до ФОП Підлипного В.П. заходів процесуального примусу з підстав того, що ФОП Підлипний В.П. ухиляється від надання відповіді на направлені йому ухвали суду про витребування доказів. Суд не знайшов підстав для задоволення вказаного клопотання Товариства, оскільки при поданні цього клопотання Товариство не врахувало, що 26.05.2025 суду від ФОП Підлипного В.П. надійшов лист з приводу неможливості виконання ухвали суду від 09.05.2025 про витребування доказів.
Також, 11.06.2025 до Господарського суду Київської області від Товариства надійшла заява, у якій Товариство послалось на недостовірність відповіді ФОП Підлипного В.П. від 07.05.2025 на адвокатський запит адвоката Фермерського господарства. Також Товариство заявило про необхідність визнання встановленою обставину, щодо якої витребовувались докази у ФОП Підлипного В.П., а саме факту перевезення зерновідходів від складу Товариства як вантажовідправника на адресу Фермерського господарства як вантажоотримувача.
У підготовче засідання 12.06.2025 з`явились сторони. За наслідками з`ясування в підготовчому засідання питання про можливість закриття підготовчого провадження суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.07.2025.
10.07.2025, 04.09.2025, 13.11.2025, 18.12.2025 та 15.01.2026 відбулись судові засідання з розгляду справи по суті, у яких взяли участь обидві сторони, які надали суду пояснення по суті первісного позову та зустрічного позову. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.08.2025, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2025, відмовлено Товариству в задоволенні заяви про забезпечення зустрічного позову у цій справі.
В судовому засіданні 15.01.2026 до закінчення судових дебатів кожна із сторін зробила заяву про те, що докази понесення судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі будуть надані нею протягом 5-ти днів з дня ухвалення рішення.
За результатами з`ясування обставин справи, перевірки їх доказами та проведення судових дебатів у судовому засіданні 15.01.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та повідомив, що рішення у справі буде проголошено 23.01.2026.
У судовому засіданні 23.01.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини цього рішення суду у справі №911/354/25. 
Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги та заперечення проти них, а також зустрічні позовні вимоги та заперечення проти них, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується первісний та зустрічний позови, дослідивши пояснення сторін та оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд
встановив:
07.05.2024 між Фермерським господарством «Осадчук фемілі енд партнерс» в якості виробника (позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом у цій справі, тут і далі - Фермерське господарство, виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» в якості контрактанта (відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом у цій справі, тут і далі – Товариство, контрактант) був укладений договір контрактації сільськогосподарської продукції №1А/24, тут і далі – договір контрактації.
За умовами пунктів 1.1, 2.1, 2.2 та 4.2 вказаного договору контрактації Фермерське господарство як виробник зобов`язалось оплатити Товариству-контрактанту вартість зерна для посіву з відстрочкою платежу до 31.11.2024 (пункт 2.2 договору), виростити визначену цим договором сільськогосподарську продукцію (далі - Товар) в кількості, асортименті, якості, у строки та за цінами, визначеними в цьому договорі (пункт 1.1 договору) та поставити вирощену продукцію (Товар) контрактанту в строк до 01.11.2024 (пункт 4.2 договору), а Товариство-контрактант зобов`язалось надати Фермерському господарству як виробнику зерно амаранту для посіву (пункт 2.2 договору) та прийняти вирощену виробником продукцію (Товар) та оплатити її за встановленими цінами (пункти 1.1 та 2.2 договору).
Відповідно до пункту 1.2 цього договору контрактації найменуванням Товару є зерно амаранту урожаю 2024 року, місце вирощування – Новоград-Волинський р-н.
В пункті 1.4 договору контрактації сторони визначили кількість Товару для поставки, а саме 100 тонн та встановили, що кількість Товару може бути збільшена, залежно від фактичної урожайності. 
В пункті 3.2 розділу 3 договору контрактації сторони визначили вимоги до якості Товару, а саме, що якість Товару, що постачається, повинна відповідати наступним показникам:
- вологість: макс. 10%.
- сміттєва домішка: макс. 1%.
- зараженість карантинними організмами та борошняним кліщем не допускається.
Умови та строк поставки сторони визначили в розділі 4 договору контрактації, відповідно до пункту 4.1 якого поставка Товару відбувається за рахунок продавця-Фермерського господарства, місцем поставки є склад покупця-Товариства, а саме с. Безп`ятне Обухівського району Київської області.
Товар повинен бути поставлений контрактанту партіями до 01.11.2024 (пункт 4.2 договору контрактації).
Відповідно до пункту 4.5 договору контрактації товар здається виробником i приймається контрактантом:
- по кількості відповідно до товарно-транспортної накладної на завантажений Товар;
- по якості відповідно з якісними показниками, визначеними в розділі 3 цього договору, а також відповідно з Сертифікатом якості (лабораторним свідоцтвом) на відвантажений Товар.
Виробник зобов`язаний надати Контрактанту видаткову накладну на відвантажений товар (пункт 4.6 договору контрактації).
Ціну та порядок розрахунків за Товар сторони визначили в розділі 6 договору контрактації, відповідно до пункту 6.1 якого ціна однієї фактичної ваги Товару становить:
- на 100 тонн Товару – 15154,00 грн з ПДВ за тонну;
- на об`єм понад 100 тонн встановлюється ринкова ціна на момент реалізації Товару.
Кінцева сума договору встановлюється на підставі видаткових накладних (пункт 6.2 договору контрактації).
Відповідно до пункту 6.3 договору контрактації розрахунки за кожну поставлену партію Товару здійснюються не пізніше 31.12.2024.
Відповідальність сторін договору його сторони визначили в розділі 7 цього договору контрактації. 
Так, відповідно до пункту 7.3 договору контрактації за прострочення в переданні сільськогосподарської продукції контрактанту виробник сплачує неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період за який сплачується пеня, від вартості непоставленого Товару за кожний день прострочення.
Відповідно до пункту 7.4 цього договору за порушення строків оплати сільськогосподарської продукції контрактант сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на дату прострочення платежу, від вартості неоплаченого Товару за кожний день прострочення. 
Відповідно до пункту 7.5 договору контрактації за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань сторони несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 50% від орієнтовної вартості Товару, визначної на підставі пункту 1.4 та пункту 6.1 даного Договору.
Відповідно до пункту 7.7 договору контрактації при поставці Товару неналежної якості контрактант вправі зменшити ціну товару, визначену в пункті 6.1 цього договору, пропорційно до відсотку сміттєвої домішки, що перевищує якісні показники, передбачені пунктом 3.2 договору.
В травні 2024, на виконання умов вказаного договору контрактації, Товариство передало Фермерському господарству зерно амаранту для посіву в кількості 0,6 тонн вартістю 180000,00 грн, у зв`язку з чим у Фермерського господарства виникло грошове зобов`язання оплатити отримане зерно для посіву в строк до 31.11.2024 згідно з пунктом 2.2 договору контрактації. Зазначена обставина отримання Фермерським господарством зерна для посіву вартістю та виникнення у Фермерського господарства основного боргу в сумі 180000,00 грн сторонами спору не заперечується та підтверджується видатковою накладною від 22.05.2023 №27, яка підписана електронними підписами сторін та відповідно до якої Товариство в якості постачальника передало, а Фермерське господарство в якості покупця прийнято зерно амаранту для посіву вартістю 180000,00 грн. 
Фермерське господарство у цьому спорі не заперечує факт наявності у нього на момент розгляду цієї справи судом простроченого основного боргу по оплаті вартості отриманого ним зерна для посіву в сумі 180000,00 грн, однак посилається при цьому на те, що Фермерське господарство не змогло здійснити своєчасно (в строк до 31.11.2024) оплату Товариству вартості цього зерна для посіву з підстав, як стверджує Фермерське господарство у цьому спорі, невиконання Товариством своїх зобов`язань за договором контрактації щодо оплати виробленої Фермерським господарством продукції та відсутності у Фермерського господарства чистого прибутку внаслідок цього. 
Також, протягом травня-жовтня 2024 Товариство оплатило Фермерському господарству передоплату в загальній сумі 500727,89 грн за продукцію, яка підлягала вирощуванню та поставці Фермерським господарством Товариству (насіння амаранту врожаю 2024 року - Товар) на підставі вказаного договору контрактації. Обставина отримання Фермерським господарством передоплати за Товар в загальній сумі 500727,89 грн сторонами спору не заперечується та підтверджується також фільтрованою банківською випискою по рахунку Фермерського господарства за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, відповідно до якої Товариство здійснило Фермерському господарству передоплату за Товар: 08.05.2024 в сумі 253000,00 грн, 10.09.2024 в сумі 200006,34 грн та 30.10.2024 в сумі 47721,55 грн, що сукупно становить 500727,89 грн (253000 + 200006,34 + 47721,55 = 500727,89 грн).
Фермерське господарство виростило обумовлену договором контрактації продукцію (насіння амаранту врожаю 2024 року) та протягом жовтня-листопада 2024 фактично передало Товариству вирощену продукцію в загальній кількості 155,24 тонн, що підтверджується наявними у справі копіями товарно-транспортних накладних (ТТН), у яких вантажовідправником товару вказане Фермерське господарство, перевізником – ФОП Підлипний В.П., вантажоотримувачем – Товариство, вантажем – насіння амаранту врожаю 2024 і які підписані Фермерським господарством, перевізником та Товариством. 
Сторони спору не заперечують факт передачі протягом жовтня-листопада 2024 Фермерським господарством Товариству вказаної продукції (зерна амаранту врожаю 2024 року) обсягом сукупно155,24 тонн, однак Фермерське господарство у цьому спорі стверджує, що переданням цієї продукції Товариству Фермерське господарство у такий спосіб повністю виконало умови договору контрактації та поставило Товариству Товар в кількості 155,24 тонн належної якості і має право на отримання оплати за поставлений Товар, а Товариство, в свою чергу, у цьому спорі стверджує, що ця передана Фермерським господарством продукція за вказаними товарно-транспортними накладними в кількості 155,24 тонн була прийнята Товариством лише за кількістю, однак за якістю не відповідала умовам договору контрактації щодо Товару (а саме мала завищений % домішки та завищену вологість), у зв`язку з чим потребувала послуг з очищення та сушки) і тому прийом-передача цієї продукції за вказаними товарно-транспортними накладними здійснювалась сторонами не в межах виконання укладеного між ними договору контрактації, а в межах виконання укладеного між ними договору про надання Товариством послуг з очищення та сушки цієї продукції як сировини. 
При цьому хоча Фермерське господарство (позивач за первісним позовом/відповідач за зустрічним позовом) і стверджує у цьому спорі про повне виконання ним умов договору контрактації шляхом передання протягом жовтня-листопада 2024 Товариству вказаної продукції в обсязі 155,24 тонн, Фермерське господарство у цьому спорі на підтвердження якості переданої ним продукції посилається на надані ним в якості доказів картки аналізу зерна, які складені ТОВ «Новоград-Волинський елеватор» і містять показники % домішки та % вологості в зерні. В свою чергу, Товариство (відповідач за первісним позовом/позивач за зустрічним позовом), стверджуючи у цьому спорі про повне невиконання Фермерським господарством умов договору контрактації щодо поставки Товару Товариству, посилається при цьому на укладання договору про надання послуг від 07.10.2024 №1А/24 та складені Товариством приймальні акти про надходження зерна, які також містять показники % домішки та % вологості в зерні.
Наочно відмінності між наданими Фермерським господарством та Товариством доказами щодо показників відсотка домішки та відсотка вологості в переданому Фермерським господарством протягом жовтня-листопада 2024 зерні суд описані нижче в таблиці 1, а саме:
Дата ТТН	Кількість тонн зерна згідно з ТТН 	% домішки в зерні згідно з доказами,  на які посилається Фермерське господарство у спорі, при нормі в договорі макс 1%	% вологості в зерні  згідно з доказами,  на які посилається Фермерське господарство у спорі, при нормі в договорі макс 10%	% домішки в зерні згідно з доказами, на які посилається Товариство у спорі, при нормі в  договорі  макс 1%	% вологості згідно з доказами, на які посилається Товариство у спорі, при нормі в договорі  макс 10%	
1	2	3	4	5	6	
10.10.2024	21,88	11%	15%	17,6%	30,6%	
12.10.2024	14,6	10%	13%	16,6%	32%	
13.10.2024	18,52	10%	13%	16,88%	32,6%	
18.10.2024	17,58	11%	11%	20,51%	31,6%	
19.10.2024	21,02	8%	10%	20,3%	31,8%	
22.10.2024	20,22	12%	15%	19,3%	18%	
24.10.2024	19,72	14%	17%	15%	18%	
04.11.2024	16,34	16%	17%	53,6%	17%	
11.11.2024	5,36	36%	14%	60%	16,6%	
Всього	155,24	 	 	 	 	
Після передачі протягом жовтня-листопада 2024 Фермерським господарством Товариству продукції в загальній кількості 155,24 тонн за вищевказаними товарно-транспортними накладними, між Фермерським господарством та Товариством виник спір з приводу виконання умов договору контрактації.
Так, у листі від 28.11.2024, адресованому Товариству, Фермерське господарство стверджувало, що Фермерське господарство поставило Товариству як контрактанту за договором контрактації Товар в кількості 173,76 тонн, який відповідає умовам договору за кількістю, якістю, асортиментом та строками. Тому Фермерське господарство просило Товариство підписати видаткові накладні про прийняття Товариством Товару в кількості 100 тонн по ціні 15154,00 грн, яка була визначена в договорі контрактації для Товару в кількості 100 тонн, та надати Фермерському господарству комерційну пропозицію щодо ціни решти поставленого Товару (73,76 тонн) на обсяг, що перевищує 100 тонн (173,76-100=73,76).
У відповідь на вказаний лист Фермерського господарства від 28.11.2024, Товариство листом від 02.12.2024 повідомляло Фермерське господарство про те, що загальна кількість зерна амаранту (Товару), поставленого Фермерським господарством Товариству за договором контрактації, становить не 173,76 тонн, як зазначило Фермерське господарство у листі від 28.11.2024, а 155,24 тонн, так як Фермерське господарство допустило помилку, двічі взявши в розрахунку поставку сировини в кількості 18,52 тонн. У цьому листі від 02.12.2024 Товариство також зазначило:
- що поставлений Фермерським господарством Товар не відповідав умовам договору контрактації і тому Товариство, за попередньою взаємною згодою, надало Фермерському господарству послуги з очистки та сушки сировини;
- про показники якості зерна, яке було поставлено Фермерським господарством із зазначенням % домішки та % вологості зерна за даними Товариства (ці показники відображені в складеній судом таблиці вище в колонках 5 та 6); 
- що після здійснення очистки та сушки сировини залікова вага Товару становить 89 тонн;
- що виходячи із мінімальної кількості Товару, що мав бути поставлений за договором контрактації (100 тонн), та залікової ваги поставленого Товару (89 тонн) Фермерським господарством недопоставлено Товариству 11 тонн Товару (100-89=11).
У відповідь на вказаний лист Товариства від 02.12.2024 Фермерське господарство у листі від 06.12.2024 визнало, що загальна кількість поставленого Фермерським господарством товару за договором контрактації становить 155,24 тонн (а не 173,76 тонн, як раніше було зазначено у листі Фермерського господарства від 28.11.2024). У цьому листі від 06.12.2024 Фермерське господарство заявило про свою незгоду з тими якісними показниками зерна, які були зазначені у листі Товариства від 02.12.2024, пославшись на те, що представники Фермерського господарства не приймали участі у відборі проб зерна Товариством і що із листа Товариства від 02.12.2024 неможливо визначити, ким, коли і за яких обставин здійснювався відбір проб. Тому Фермерське господарство просило Товариство підписати видаткові накладні про прийняття Товариством Товару в кількості 100 тонн по ціні 15154,00 грн, яка була визначена в договорі контрактації для Товару в кількості 100 тонн, та надати Фермерському господарству комерційну пропозицію щодо ціни решти поставленого Товару (55,24 тонн) на обсяг, що перевищує 100 тонн (155,24-100=55,24).
Листом від 09.01.2025 Фермерське господарство направило Товариству картки аналізу зерна, які були складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Новоград-Волинський елеватор» із зазначенням в них показників якості зерна (% домішки та % вологості), які також відображені в складеній судом таблиці вище, а саме в колонках 2 та 3 таблиці).
В листі від 10.01.2025, адресованому Товариству, Фермерське господарство послалось на здійсненням ним поставки Товару Товариству за договором контрактації в кількості 155,24 тонн із показниками сміттєвої домішки, яка була зазначена у складених ТОВ «Новоград-Волинський елеватор» картках аналізу зерна. У зв`язку з чим Фермерське господарство просило Товариство підписати видаткові накладні про прийняття Товариством Товару в кількості 100 тонн по ціні 15154,00 грн, яка була визначена в договорі контрактації для Товару в кількості 100 тонн, із зменшенням ціни Товару пропорційно відсотку фактичної домішки, який перевищує обумовлений в договорі контрактації показник (норма - 1%). Щодо ціни решти поставленого Товару (55,24 тонн) на обсяг, що перевищує 100 тонн (155,24-100=55,24), то Фермерське господарство у листі від 10.01.2025 зазначило, з посиланням на лист ГО «Виробники амаранту та амарантової продукції» 28.11.2024, про те, що ринкова ціна зерна амаранту станом на листопад 2024 становить від 35 до 45 грн/кг, тому, враховуючи умову договору контрактації про те, що на об`єм понад 100 тонн встановлюється ринкова ціна на момент реалізації Товару, ціна решти поставленого Товару (55,24 тонн) становить 35000 грн/тонну.
У претензії від 11.02.2025, адресованій Фермерському господарству, Товариство стверджувало, що в періоді з 10.10.2024 по 11.11.2024 Фермерське господарство на виконання умов договору про надання послуг від 07.10.2024 №1А/24 поставило Товариству сировину в кількості 155,24 тонн на післяурожайну доробку і що Товариство повністю виконало умови вказаного договору про надання послуг. У зв`язку з цим Товариство в претензії від 11.02.2025 просило Фермерське господарство підписати договір про надання послуг від 07.10.2024 №1А/24 разом з актами наданих послуг та оплатити надані послуги з післяурожайної діяльності в загальній сумі 970249,38 грн.
Звертаючись в лютому 2025 до Господарського суду Київської області з первісним позовом до Товариства у про стягнення 2515759,36 грн основного боргу, 5582,92 грн 3% річних, 50246,26 грн пені та 1257879,68 грн штрафу у цій справі, Фермерське господарство посилається на неналежне виконання Товариством своїх зобов`язань за договором контрактації щодо оплати вартості поставленої протягом жовтня-листопада 2024 року Фермерським господарством сільськогосподарської продукції (Товару) в кількості 155,24 тонн на загальну суму 3016487,25 грн.
Заперечуючи проти первісного позову та обґрунтовуючи зустрічний позов у цій справі, Товариство посилається на те, що обумовлений договором контрактації Товар в кількості не менше 100 тонн Фермерське господарство Товариству не поставило, а натомість протягом жовтня-листопада 2024 року передало Товариству сировину для надання Товариством за плату послуг з очистки та сушки цієї сировини на підставі договору про надання послуг від 07.10.2024.
Отже, ключовими питаннями, які постали перед судом у цій справі, є такі:
- чи виконало Фермерське господарство передбачене договором контрактації зобов`язання з поставки Товариству Товару, обумовленої цим договором якості в кількості не менше 100 тонн;
- чи був укладений між сторонами договір про надання послуг з очистки та сушки сировини;
- чи наявні підстави для задоволення первісних та/або зустрічних позовних вимог у цій справі.
Вирішуючи спір у справі та надаючи оцінку поданим сторонами справи доказам та поясненням, суд керувався наступними нормами законодавства та дійшов висновку про часткове задоволення первісних позовних вимог та зустрічних позовних вимог у цій справі, виходячи з наступного.
Суд зазначає, що відповідно до статей 13 та 14 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності судочинства. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Принцип диспозитивності окладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів.
Принципи змагальності господарського судочинства надає сторонам достатні процесуальні можливості у представленні та доказуванні своєї позиції, спростуванні позиції інших учасників процесу з метою правильного вирішення спору. Цей принцип передбачає активну роль заінтересованих учасників процесу у доказуванні своєї правової позиції.
Верховний Суд, в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, у справі №908/1879/17 від 04.03.2021.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, у зв`язку з чим під час розгляду справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару. Наведена правова позиція є сталою у судовій практиці і викладена у постановах Верховного Суду від 06.09.2022 у справі №916/1195/21, від 08.06.2022 у справі №912/1414/21, від 26.05.2022 у справі №910/14900/19, від 21.09.2021 у справі №918/1026/20, від 18.08.2020 у справі №927/833/18, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18, від 04.11.2019 у справі № 905/49/15.
Укладений між Фермерським господарством як виробником-постачальником та Товариством як контрактантом-покупцем договір контрактації сільськогосподарської продукції №1А/24, тут і далі – договір контрактації, за своєю правовою природою є договором контрактації, який є різновидом договору купівлі-продажу.
Так, відповідно до ст.713 Цивільного кодексу України за договором контрактації сільськогосподарської продукції виробник сільськогосподарської продукції зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність заготівельникові (контрактанту) або визначеному ним одержувачеві, а заготівельник зобов`язується прийняти цю продукцію та оплатити її за встановленими цінами відповідно до умов договору. До договору контрактації застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено договором або законом.
Аналізуючи ключові доводи сторін в питанні того, чи виконало Фермерське господарство умови договору контрактації щодо поставки Товару (зерна амаранту врожаю 2024 року) в кількості не менше 100 тонн (а саме доводи Фермерського господарства про те, що Фермерське господарство протягом жовтня-листопада 2024 згідно з наявними товарно-транспортними накладними передало Товариству товар - зерно амаранту в кількості 155,24 тонн, який був прийнятий Товариством без жодних обґрунтованих заперечень щодо якості товару, та доводи Товариства про те, що вказані товарно-транспортні накладні підтверджують передачу зерна не за якістю, а тільки за кількістю обсягом 155,24 тонн і що вказане зерно було передано Фермерським господарством Товариству не як товар за договором контрактації, а в якості сировини для надання Товариством за плату послуг з очистки та сушки цієї сировини на підставі іншого договору, а саме договору про надання послуг від 07.10.2024), суд зазначає, що для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, так і тлумачення приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів (див: постанови Верховного Суду від 16.06.2021 в справі №554/4741/19, від 18.04.2022 в справі №520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 в справі №209/3085/20).
В укладеному договорі контрактації сторони визначили, серед іншого, вимоги щодо якості Товару у вигляді таких двох показників: 1) сміттєва домішка: макс. 1%; 2) вологість: макс. 10%.
Суд з приводу цих показників враховує, що обидві сторони цього спору – і Фермерське господарство як виробник і Товариство як заготівельник є професійними учасниками аграрного ринку, яким відомо про те, що показник засміченості характеризує фізичний склад партії зерна. 
Так, усі партії зерна являють собою зернову масу, що складається з зерна основної культури та різних домішок. Засміченістю називають вміст домішок, що знаходяться в даній партії зерна, виражений у відсотках. Цей показник відноситься до обов`язкових і визначається під час оцінки якості партії зерна будь-якого призначення. Сміттєва домішка не є корисною, може бути шкідливою і підлягає вилученню під час використання зерна за цільовим призначенням. Як вказано у пункті 3.1 ДСТУ 7213:2011«Зерно амаранту. Технічні умови» (введений в дію наказом Держспоживстандарту України від 01.02.2011 № 35) з приводу сміттєвої домішки:
- до основного зерна амаранту належать цілі та ушкоджені зерна амаранту, що за характером їх ушкоджень не належать до зернової та сміттєвої домішок;
- до зернової домішки належать зерна амаранту забарвлені (різного кольору, відмінного від кольору цього типу), пророслі, пошкоджені сушінням, поїдені, недозрілі;
- до сміттєвої домішки належать мінеральна й органічна домішки, зіпсовані зерна амаранту (з наявністю цвілі, гнилі, борошнистої роси, з оболонкою від сірого до коричнево-чорного кольору через сильне нагрівання під час сушіння або самозігрівання).
Із пунктів 4.1-4.5 цього ДСТУ 7213:2011 «Зерно амаранту. Технічні умови» випливає, що зерно амаранту за напрямами використання поділяють на 2 типи (тип 1 - для продовольчих і фармакологічних потреб, тип 2 - кормові та технічні потреби). Допустимі показники для 1 типу: сміттєва домішка – не більше 2%, вологість – не більше 9%. Допустимі показники для 2 типу: сміттєва домішка – не більше 15%, вологість – не більше 9%. 
Відповідно до пункту 4.4 ДСТУ 7213:2011 «Зерно амаранту. Технічні умови» за згодою зернових складів, інших суб`єктів підприємницької діяльності дозволено постачати зерно амаранту з вологістю і вмістом домішок вище за граничні норми за можливості доведення ними такого зерна до показників якості, зазначених у таблиці 2 пункту 4.2 вказаного ДСТУ 7213:2011.
В аспекті дотримання такого показника якості Товару, як сміттєва домішка (яка за умовами договору контрактації не повинна була перевищувати 1%), суд відмічає суперечливість правової позиції Фермерського господарства (позивача за первісним позовом), приймаючи до уваги, що Фермерське господарство у цьому спорі одночасно стверджує і те, що воно повністю виконало умови договору контрактації щодо поставки Товариству Товару обумовленої якості, а саме протягом жовтня-листопада 2024 поставило Товариству продукцію партіями в обсязі сукупно 155,24 тонн, і одночасно в первісній позовній заяві та наданих ним суду доказах визнає те, що показник сміттєвої домішки у цих партіях Товару перевищував обумовлений договором контрактації показник 1%.
Так, за визнанням самого Фермерського господарства у первісній позовній заяві, показник сміттєвої домішки в партіях Товару становив від 8% до 36%, що значно більше норми цього показника, який був обумовлений сторонами в договорі контрактації (не більше 1%), так і значно більше передбаченого національним стандартом України максимального рівня – не більше 2% для 1 типу та не більше 15% для 2 типу зерна амаранту.
Аналізуючи такий показник якості зерна, як вологість, суд відмічає, що цей показник є не лише фактором, який, як і сміттєва домішка, впливає на залікову вагу товару належної якості (адже чим вищий показник сміттєвої домішки в зерні, тим нижчою є вага зерна належної якості, очищеного від сміттєвої домішки; так само, чим вищий показник вологості в зерні, тим нижчою є вага зерна з нормальним показником вологості, у т.ч. після його сушки). Вологість зерна є істотним показником якості цього товару ще й тому, що вона відображає можливий термін зберігання зерна, оскільки його занадто висока вологість створює сприятливе середовище для розвитку мікроорганізмів, плісняви, шкідників, що може призвести до повного псування зерна. Як вказано з цього приводу у листі ГО «Виробники амаранту та амарантової продукції» від 15.01.2025 №6, копія якого міститься в матеріалах справи і який не спростований Фермерським господарством, вологість понад 17% є критичною для зберігання насіння амаранту або збіжжя.
В укладеному сторонами договорі контрактації допустимий показник вологості зерна був визначений в розмірі не більше 10%.
При цьому Фермерське господарство як виробник товару та професійний учасник аграрного ринку знало або повинно було знати про те, чи не була вологість вирощеного та зібраного ним з полів зерна амаранту (товару) підвищеною, адже підвищена вологість могла призвести до псування цього товару за обставин, коли ризик псування цього товару до моменту його передачі Товариству як контрактанту несло само Фермерське господарство. 
В цьому аспекті наявні у справі докази (які надані як зі сторони Товариства, так і зі сторони самого Фермерського господарства) та обставини спору з достатньою вірогідністю вказують на те, що вирощене та в подальшому передане протягом жовтня-листопада 2024 за товарно-транспортними накладними Фермерським господарством Товариству зерно амаранту сукупно в кількості 155,24 тонн мало не лише підвищену сміттєву домішку, а підвищену вологість.
Так, хоча Фермерське господарство у цьому спорі стверджує те, що воно повністю виконало умови договору контрактації щодо поставки Товариству Товару обумовленої якості, а саме протягом жовтня-листопада 2024 поставило Товариству продукцію партіями в обсязі сукупно 155,24 тонн, тим не менше у наданих Фермерським господарством суду доказах, на які посилається само Фермерське господарство у цьому спорі, а саме картках аналізу зерна, показник вологості зерна перевищує обумовлену договором контрактації норму вологості зерна (в них зазначений показник вологості в розмірі від 10% до 17%, при нормі до 10%) . У наданих Товариством доказах показники сміттєвої домішки та вологості зерна відрізняються від показників, які зазначені у наданих Фермерським господарством доказах, однак як докази Товариства, так і докази Фермерського господарства свідчать про те, що передане Фермерським господарством Товариству зерно в кількості 155,24 тонн мало підвищений рівень вологості та потребувало сушки.
Таким чином, наявними у справі доказами в сукупності підтверджується обставина того, що передане Фермерським господарством Товариству зерно в кількості сукупно 155,24 тонн не відповідало умовам договору контрактації по якості щодо вмісту сміттєвої домішки та вологості (мало більший рівень сміттєвої домішки та більший рівень вологості, ніж визначені договором максимально допустимі рівні), враховуючи, що відповідно до обставин справи:
1) вироблений Фермерським господарством товар (зерно) мав підвищений рівень сміттєвої домішки та підвищений рівень вологості, що підтверджується доказами щодо показників сміттєвої домішки та рівня вологості зерна, які надані обома сторонами цього спору і відповідно до яких показники сміттєвої домішки та вологості перевищували визначені договором контрактації допустимі рівні безвідносно до того, докази якої самої із сторін цього спору більш точно та достовірно відображають ці показники сміттєвої домішки та вологості;
2) Фермерське господарство як виробник товару знало або повинно було знати про те, що вироблений ним товар (зерно амаранту) має підвищений рівень сміттєвої домішки та підвищений рівень вологості, адже рівень вологості впливав на строк зберігання товару;
3) Фермерське господарство хоч і заперечує обставину укладення між сторонами договору про надання послуг з очистки та сушки зерна, рівно як і стверджувану Товариством у цьому спорі обставину того, що у вересні 2024 голова Фермерського господарства повідомляв керівництву Товариства про те, що поля є досить вологими і тому необхідна буде здійснити сушку та очистку зерна, посилаючись на ненадання Товариством доказів відповідних обставин, тим не менш Фермерське господарство у цьому спорі визнає, що воно вело переговори з Товариством щодо можливості замовлення послуг з очистки та сушки зерна, що, в свою чергу, свідчить також і про те, що зерно дійсно мало підвищений рівень сміттєвої домішки та вологості і потребувало очистки та сушки;
4) товар був направлений Фермерським господарством через перевізника та прийнятий Товариством від перевізника згідно з товарно-транспортними накладними по вазі, в той час як товарно-транспортні накладні не містять відомостей про такі показники якості як, відсоток домішки та відсоток вологості;
5) видаткові накладні, які за умовами договору контрактації (пункт 6.2 договору контрактації) підлягали складанню сторонами, не були підписані Товариством при підписанні ним товарно-транспортних накладних, що, в свою чергу, також вказує на те, що товар за товарно-транспортними накладними був прийнятий Товариством за кількістю, а не за якістю;
6) у своєму листі від 07.05.2025, на який в якості доказу посилається само Фермерське господарство у цій справі, залучений Фермерським господарством для перевезення товару на склад Товариства перевізник ФОП Підлипний В.П. визнає, що він не був уповноважений Фермерським господарством передавати товар за якістю, а передав такий товар лише за кількістю. 
Отже, надані Фермерським господарством товарно-транспортні накладні про передачу товару (зерна) протягом жовтня-листопада 2024 в обсязі сукупно 155,24 тонн є доказами передачі цього товару лише за кількістю, а не за якістю. Фермерським господарством не надано належних та допустимих доказів передання ним цього товару Товариству в обсязі сукупно 155,24 тонн за якістю, в той час наявними у справі доказів підтверджується, що цей переданий Фермерським господарством товар в кількості 155,24 тонн не відповідав умовам договору контрактації за якістю (за показниками вмісту сміттєвої домішки та вологості). 
Правові наслідки передання товару неналежної якості визначені в статті 678 Цивільного кодексу України, відповідно до якої покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором:1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.
Оскільки відповідно до обставин справи Фермерське господарство як виробник зерна знало про те, що вироблене ним зерно має підвищений рівень вологості, що могло призвести до швидкого псування зерна, тому розумний інтерес Фермерського господарства як виробника у зв`язку з недоліками цього товару щодо якості міг полягати в тому, щоб або: 1) передати цей товар Товариству за договором контрактації як товар нижчої якості (до того, як цей товар зіпсується внаслідок вологості) за меншою ціною та виконати таким чином хоча б частково умови договору контрактації; або 2) замовити та оплатити додатково послуги з очистки та сушки зерна, після чого передати Товариству очищене та висушене зерно, яке б повністю відповідало умовам договору контрактації; 3) або передати цей товар Товариству за договором контрактації як товар нижчої якості та відшкодувати Товариству витрати на усунення недоліків товару у вигляді витрат на очищення та сушку зерна. 
В свою чергу, Товариство як заготівельник після того, як йому стало відомо про недоліки виробленого Фермерським господарством товару у вигляді підвищеного рівня сміттєвої домішки та вологості, повинно було на підставі ст. 678 Цивільного кодексу України визначитись з тим, які саме права, які виникають із факту передання йому Фермерським господарством товару неналежної якості Товариство здійснить за своїм вибором, а саме, чи буде Товариство вимагати від Фермерського господарства: 1) пропорційного зменшення ціни; або 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; або 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товар; або у разі істотного порушення вимог щодо якості товару чи 4) відмовиться Товариство від договору і вимагатиме повернення сплаченої за товар грошової суми чи 5) вимагатиме заміни товару.
Із наявних у справі доказів випливає, що Товариство, враховуючи наявність у нього необхідних потужностей для надання послуг з очистки та сушки зерна, вело переговори з Фермерським господарством з приводу надання Товариством за плату Фермерському господарству послуг з очистки та сушки зерна. Обидві сторони факт ведення таких переговорів між ними з приводу укладення договору про надання послуг з очистки та сушки зерна не заперечують, однак спір в цьому питанні між сторонами полягає в тому, що такий договір про надання послуг, за твердженням Товариства, був укладений і послуги були Товариством надані, в той час як Фермерське господарство заперечує факт укладення договору і зазначає, що вказані переговори не завершились укладенням договору про надання послуг.
Це вказує на те, що Товариство, враховуючи наявність у нього необхідних потужностей для надання послуг з очистки та сушки зерна, веденням цих переговорів про надання ним за плату таких послуг переслідувало комерційний інтерес у вигляді можливості отримати додатковий дохід від надання Фермерському господарству за окрему плату послуг з очистки та сушки зерна.
Аналізуючи доводи сторін про укладений (як стверджує Товариство) або не укладений (як стверджує Фермерське господарство) договір про надання послуг, суд зазначає, що в цьому випадку відповідно до частини 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України тягар доведення обставини укладення договору про надання послуг покладається саме на Товариство як позивача за зустрічним позовом, який посилається на цю обставину укладення договору про надання послуг як на підставу своїх вимог.
Втім надані Товариством докази не свідчать про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору про надання послуг, а, натомість, відповідно до обставин справи та наявних у справі доказів цей договір про надання послуг так і не був укладений. 
Так, відповідно до частини 1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Частиною 1 ст.208 Цивільного кодексу України встановлено, що правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (частина 1 ст.207 Цивільного кодексу України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (частина 2 ст. 207 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 2 ст.87 Господарського процесуального кодексу України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.
Правові наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми правочину визначені в ст.218 Цивільного кодексу України, відповідно до якої: 
- недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків;
- якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.
Відповідно до частини 1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Належних та допустимих доказів прийняття (акцепту) Фермерським господарством пропозиції Товариства укласти договір про надання послуг матеріали справи не містять.
Суд також відмічає, що хоча проєкт договору про надання послуг, про визнання укладеним якого заявлений зустрічний позов, датований 07.10.2024, однак надана Товариством в якості доказу вайбер-переписка, яка датовано 24.12.2024 і у якій директор Товариства Інна Клименко пропонує підписати цей договір про надання послуг та повідомляє при цьому про внесення змін в проєкт цього договору, спростовує позицію Товариства у цьому спорі про те, що Фермерське господарство протягом жовтня-листопада 2024 передало Товариству зерно кількістю 155,24 тонн не як товар за договором контрактації, а в якості сировини для надання Товариством за плату послуг з очистки та сушки цієї сировини на підставі договору про надання послуг від 07.10.2024. Факт ведення переписки та редагування проєкту договору про надання послуг в грудні 2024 в такому разі з більшою вірогідністю свідчить про те, що договір про надання послуг від 07.10.2024, станом на момент передання Фермерським господарствам Товариству зерна за товарно-транспортними накладними протягом жовтня-листопада 2024 кількістю 155,24 тонн, не був узгоджений сторонами, в той час як договір контрактації був чинним. У зв`язку з чим вказані товарно-транспортні накладні за жовтень-листопад 2024 про передання Фермерським господарством Товариству зерна сукупно в обсязі 155,24 тонн є доказом передачі Фермерським господарством товару (зерна) за кількістю за договором контрактації, а не за договором про надання послуг.
Про те, що Товариство протягом жовтня-листопада 2024 прийняло за товарно-транспортними накладними товар (зерно) кількістю 155,24 тонн від Фермерського господарства як від постачальника за договором контрактації (а не як від замовника за договором про надання послуг від 07.10.2024), підтверджується також складеними самим Товариством приймальними актами на надходження зерна за жовтень-листопад 2024 на товар (зерно амаранту) сукупно в кількості 155,24 тонн, деякі з яких містять також підпис перевізника ФОП Підлипного В.П. і у всіх яких Фермерське господарство вказане в якості постачальника зерна, а не замовника послуг з сушки чи очищення.
Також із листа-відповіді від 02.12.2024 Товариства на лист Фермерського господарства від 28.11.2024 випливає, що Товариство у цьому листі-відповіді від 02.12.2024 визнавало, що Фермерське господарство поставило Товариству за договором контрактації не 173,76 тонн, як помилково раніше зазначило Фермерське господарство у листі від 28.11.2024, а 155,24 тонн товару, який, при цьому, не відповідав умовам договору контрактації і тому Товариство, як воно стверджувало у цьому листі, за попередньою взаємною згодою надало Фермерському господарству послуги з очистки та сушки сировини, в результаті чого після здійснення очистки та сушки сировини залікова вага Товару становить 89 тонн.
Отже, наявними у справі доказами з більшою вірогідністю підтверджується обставина того, що станом на момент передання Фермерським господарством Товариству товару (зерна) за товарно-транспортними накладними протягом жовтня-листопада 2024 кількістю 155,24 тонн договір про надання послуг з очистки та сушки зерна ще не був узгоджений сторонами. Водночас передача зерна за цими товарно-транспортними накладними була передачею товару за кількістю від Фермерського господарства як виробника-постачальника до Товариства як заготівельника-покупця за договором контрактації, а не за договором від 07.10.2024 про надання послуг з очистки та сушки зерна, про укладення якого стверджує Товариство у спорі і належні та допустимі докази укладення якого суду у цій справі не надані. 
Доказів узгодження сторонами договору від 07.10.2024 про надання послуг з очистки та сушки зерна (після передання Фермерським господарством Товариству товару (зерна) за договором контрактації та товарно-транспортними накладними протягом жовтня-листопада 2024) матеріали справи не містять.
Таким чином, наявні у справі докази з більшою вірогідністю свідчать про те, що Товариство, отримавши від Фермерського господарства за договором контрактації та товарно-транспортними накладними протягом жовтня-листопада 2024 товар (зерно амаранту) неналежної якості в кількості 155,24 тонн та маючи необхідні потужності для очищення та сушки зерна, своїми силами усунуло недоліки цього товару, здійснивши його очищення від домішки та сушку, в результаті чого залікова вага Товару належної якості за договором контрактації склала 89 тонн.
При цьому Товариство не заявило Фермерському господарству вимогу про відшкодування витрат на усунення недоліків товару, а, переслідуючи комерційний інтерес у вигляді можливості отримання Товариством доходу від надання послуг з очистки та сушки зерна (такий дохід може включати не лише витрати на очистку та сушку зерна, а й запланований Товариством прибуток від цієї діяльності) запропонувало Фермерському господарству укласти договір про надання послуг з очистки та сушки зерна на запропонованих Товариством умовах, втім переговори між Товариством та Фермерським господарством не призвели до укладення між сторонами договору про надання послуг.
У зв`язку з цим зустрічні позовні вимоги Товариства, що ґрунтуються на стверджуваній Товариством обставині укладення договору про надання послуг від 07.10.2024 (а саме зустрічні позовні вимоги про зобов`язання здійснити передачу товару в кількості не менше 100 тон з товарно-супровідною документацією, за ціною та якісними показниками у відповідності до умов Договору контрактації сільськогосподарської продукції №1А від 07.05.2024; про визнання укладеним між Товариством та Фермерським господарством договору №1А/24 про надання послуг від 07.10.2024 та додаткової угоди; про стягнення 970249,38 грн основного боргу за Договором №1А/24 про надання послуг від 07.10.2024) задоволенню не підлягають, оскільки Товариством не доведено факт укладення такого договору про надання послуг. Водночас належним способом захисту інтересу покупця у зв`язку з поставкою продавцем товару неналежної якості та усуненням покупцем недоліків товару шляхом сушки та очистки товару власними силами покупця може бути вимога про відшкодування витрат на усунення відповідних недоліків товару, втім така вимога Товариством як покупцем у цій справі не заявлена, а тому судом не розглядається. 
Доводи Фермерського господарства про те, що товар був прийнятий Товариством спочатку без жодних обґрунтованих заперечень щодо якості товару на момент його прийняття, а у штаті Товариства є лаборант, тому у разі необхідності Товариство в момент прийому товару повинно було викликати представника Фермерського господарства та в його присутності документально зафіксувати виявлені недоліки товару, в той час як складання самими працівниками Товариства документів щодо показників зерна унеможливлює об`єктивність викладених в них відомостей, суд відхиляє з огляду на таке.
Суд зауважує, що Фермерське господарство, направляючи на склад Товариства товар (зерно) з використанням послуг перевезення свого перевізника ФОП Підлипного В.П., як виробник цього товару не могло не знати про те, що товар не відповідав умовам договору контрактації щодо якості, враховуючи істотну сміттєву домішку та підвищену вологість зерна.
Будучи професійним учасником аграрного ринку, Фермерське господарство не могло не знати про те, що прийом зерна передбачає взяття проб зерна з партії товару, однак, направляючи Товариству зерно неналежної якості через перевізника, Фермерське господарство не направило свого представника для прийому-передачі товару по якості, в той час як здійснення прийому-передачі товару (як по кількості, так і по якості) є одним із обов`язків виробника-постачальника.
Із наявних у справі доказів, які містяться в матеріалах справи, випливає, що про наявність у Фермерського господарства карток аналізу зерна за жовтень-листопад 2024, які складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Новоград-Волинський елеватор» та екземпляри яких, за твердженням Фермерського господарства, неодноразово надавались Товариству-контрактанту, Фермерське господарство вперше заявило Товариству лише у листі від 09.01.2025 та після виникнення спору між сторонами в питанні виконання договору контрактації. При цьому ці картки аналізу зерна, які складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Новоград-Волинський елеватор», не дають можливості визначити, з якої саме партії товару відбирались проби, ким та коли, хто був вантажоотримувачем цих партій товару тощо. У зв`язку з цим вказані картки аналізу зерна, які складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Новоград-Волинський елеватор», викликають обґрунтований сумнів в питанні їх належності як доказів та не доказують те, що наведені в них показники стосуються аналізу саме того зерна (відібраних проб), яке було поставлене Фермерським господарством Товариству. 
Суд не погоджується з доводами Фермерського господарства в тому, що складення працівниками Товариства в жовтні-листопаді 2024 приймальних актів на надходження зерна унеможливлює об`єктивність викладених в них відомостей. Суд зазначає, що сама по собі участь працівників Товариства у складанні приймальних актів на надходження зерна в жовтні-листопаді 2024, копії яких містяться в матеріалах справи, за обставин цієї справи не свідчить про необ`єктивність викладених в них відомостей, оскільки відповідно до обставин цієї справи Фермерське господарство, направляючи на склад Товариства товар (зерно), знало про те, цей товар не відповідає умовам договору контрактації за якістю, однак і не направило на склад Товариства свого уповноваженого представника для участі представника Фермерського господарства в прийомці товару по якості і не заявило Товариству під час передачі товару про показники вологості та сміттєвої домішки за даними Фермерського господарства. Це в свою чергу з більшою вірогідністю вказує на те, що Фермерське господарство, передаючи Товариству протягом жовтня-листопада 2024 товар неналежної (нижчої якості) та без участі представників Фермерського господарства, покладалось в питанні оцінки якості товару на саме Товариство.
При цьому суд також враховує, що хоч і не всі, але деякі із цих приймальних актів на надходження зерна за жовтень-листопад 2024 підписані також і самим перевізником ФОП Підлипним В.П., який не є заінтересованою особою Товариства, а тому у суду відсутні підстави вважати, що приймальні акти на надходження зерна за жовтень-листопад 2024 були оформлені «заднім числом».
При цьому будь-яких інших доказів (ніж вказані приймальні акти на надходження зерна за жовтень-листопад 2024 та наданий у відповідь на лист Фермерського господарства від 28.11.2024 лист Товариства від 02.12.2024, у якому Товариство повідомляло Фермерське господарство про те, що після здійснення очистки та сушки сировини залікова вага Товару за договором контрактації становить 89 тонн), які би об`єктивно існували станом на момент виникнення спірних правовідносин в жовтні-грудні 2024, матеріали справи не містять.
Також суд під час розгляду справи, з метою всебічного з`ясування обставин справи, запропонував сторонам здійснити розрахунок залікової ваги Товару (яка згідно з листом Товариства від 02.12.2024 становила 89 тонн) з використанням формули Дюваля та представити свої розрахунки.
Так, формула Дюваля дозволяє розрахувати, яку вагу зерна слід очікувати після сушіння та очищення. Однак яких-небудь інших додаткових доказів чи розрахунків сторони суду не надали.
Оскільки в цьому випадку відповідно до частини 3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України тягар доведення обставини поставки продукції належної якості покладається на Фермерське господарство як позивача за первісним позовом, який посилається на цю обставину як на підставу своїх вимог, то суд, враховуючи наявні у справі докази про залікову вагу товару в кількості 89 тонн, вважає доведеною обставину того, що поставлений Фермерським господарством товар в кількості 155,24 тонн після його очистки та сушки з метою приведення показників сміттєвої домішки та вологості у межах визначених договором контрактації показників відповідає поставці товару належної якості заліковою вагою 89 тонн. 
За вказаних обставин при заліковій вазі товару належної якості 89 тонн вартість такого товару належної якості за умовами договору контрактації при ціні 15154,00 грн/тонна становить 1348706,00 грн (15154 х 89 = 1348706). Витрати Товариства на усунення недоліків товару у вигляді очистки та сушки з метою приведення властивостей товару до обумовлених договором контрактації показників у цьому спорі судом не обчислюються, оскільки така вимога Товариством як покупцем у цій справі не заявлена.
Отже, прострочений основний борг Товариства як відповідача за первісним позовом по оплаті вартості товару з 01.01.2025 (відповідно до пункту 6.3 договору контрактації Товариство зобов`язалось розрахуватись за кожну поставлену партію Товару в строк до 31.12.2024 становить 847978,11 грн, враховуючи раніше сплачену Товариством переоплату за товар сукупно в сумі 500727,89 грн (1348706 – 500727,89 грн = 847978,11 грн).
Враховуючи умову пункту 7.4 цього договору контрактації, якою за порушення строків оплати сільськогосподарської продукції передбачено нарахування контрактанту пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на дату прострочення платежу, від вартості неоплаченого Товару за кожний день прострочення, сума нарахованої пені за період з 01 по 27.01.2025 становить 17122,19 грн (від основного боргу в розмірі 847978,11 грн).
Також на підставі ст.625 Цивільного кодексу України у зв`язку із простроченням сплати контрактантом-Товариством вказаного основного боргу в розмірі 847978,11 грн Фермерське господарство як кредитор має право також на нарахування 3% річних на основний борг, що у межах заявленого у цій справі періоду прострочення становить 1881,81 грн.
Підстав для застосування судом пункту 7.5 договору контрактації, відповідно до якої за односторонню необґрунтовану відмову від виконання своїх зобов`язань Сторони несуть відповідальність у вигляді штрафу у розмірі 50% від орієнтовної вартості Товару, визначеної на підставі пункту 1.4 та пункту 6.1 даного Договору, суд не вбачає, оскільки відсутня необґрунтована відмова Товариства від договору контрактації та від виконання своїх зобов`язань за цим договором.
За вказаних обставин суд приходить до висновку про те, що первісні позовні вимоги Фермерського господарства до Товариства про стягнення 2515759,36 грн основного боргу, 50246,26 грн пені, 1257879,68 грн штрафу та 5582,92 грн 3% річних підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення:847978,11 грн основного боргу, 17122,19 грн пені та 1881,81 грн 3% річних.
Також суд у зв`язку з частковим задоволенням первісного позову на підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу присуджує на користь Фермерського господарства за рахунок Товариства 10403,79 грн судового збору, понесеного Фермерським господарством за подання позову, пропорційно розміру задоволених первісних позовних вимог (45953,62 х (847978,11 + 17122,19 + 1881,81) : 3829468,22 = 10403,79).
Аналізуючи зустрічні позовні вимоги в частині стягнення 180000,00 грн основного боргу, 4710,24 грн інфляційних втрат, 1315,46 грн 3% річних та 133300,64 грн пені за договором контрактації, суд дійшов висновку про їх часткове задоволення, виходячи з наступного. 
Обставина отримання Фермерським господарством зерна для посіву вартістю 180000,00 грн та виникнення у Фермерського господарства основного боргу в сумі 180000,00 грн сторонами спору не заперечується та підтверджується видатковою накладною від 22.05.2023 №27. Фермерське господарство у цьому спорі не заперечує факт наявності у нього на момент розгляду цієї справи судом простроченого основного боргу по оплаті вартості отриманого ним зерна для посіву в розмірі 180000,00 грн, однак посилається при цьому на те, що Фермерського господарство не змогло здійснити своєчасно (в строк до 31.11.2024) оплату Товариству вартості цього зерна для посіву з підстав, як стверджує Фермерське господарство у цьому спорі, невиконання Товариством своїх зобов`язань за договором контрактації щодо оплати виробленої Фермерським господарством продукції та відсутності у Фермерського господарства чистого прибутку внаслідок цього.
Суд з приводу цих доводів Фермерського господарства зазначає, що вказане зобов`язання по оплаті основного боргу в сумі 180000,00 грн за отримане зерно для посіву є грошовим зобов`язанням і відсутність у Фермерського господарства грошових коштів та/або невиконання контрагентами Фермерського господарства своїх зобов`язань перед ним, в тому числі самим Товариством, 
Так, відповідно до ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Таким чином, недодержання Товариством чи іншим контрагентом Фермерського господарства своїх обов`язків утворює підприємницький ризик Фермерському господарству, однак само по собі не звільняє Фермерське господарство від виконання його грошових зобов`язань, у т.ч. перед Товариством. 
За вказаних обставин Товариство має право на стягнення з Фермерського господарства на підставі статті 625 Цивільного кодексу України поряд з основним боргом в сумі 180000,00 грн, а також 4710,24 грн інфляційних втрат та 1315,46 грн 3% річних у межах заявленого у цій справі періоду прострочення.
Щодо вимог про стягнення 133300,64 грн пені за договором контрактації з підстав недопоставки Фермерським господарством товару, то суд враховує, що відповідно до пункту 7.3 договору контрактації за прострочення в переданні сільськогосподарської продукції Контрактанту Виробник сплачує неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період за який сплачується пеня, від вартості непоставленого Товару за кожний день прострочення.
Оскільки відповідно до обставин справи Фермерське господарством поставило Товариству товар заліковою вагою 89 тонн, то із товару в мінімальній кількості 100 тонн недоставленими за договором контрактації залишились 11 тонн товару. Сума недопоставленого товару становить 166694,00 грн (11 х 15154 = 166694), а тому пеня у межах заявленого періоду з 02.11.2024 по 27.02.2025 становить 14663,07 грн.
Отже вимоги про стягнення 133300,64 грн пені підлягають частковому задоволенню, а саме в сумі 14663,07 грн.
Аналізуючи зустрічні позовні вимоги в частині стягнення 1481394,35 грн реальних збитків, що складаються із 1305855,27 грн збитків у вигляді різниці між вартістю непоставленої Фермерським господарством продукції (зерна) та вартістю придбання цього ж зерна Товариством у іншого фермерського господарства (ФГ «Гранат») та 175539,08 грн збитків у вигляді застосованої до Товариства пені, яка нарахована контрагентом Товариства (компанією Konigskern GmbH) як покупцем з підстав порушення строків поставки зерна за контрактом від 08.05.2024 №1АМ/24, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Доводи Товариства про понесення ним 1305855,27 грн збитків у вигляді різниці між вартістю непоставленої Фермерським господарством продукції (зерна) та вартістю придбання цього ж зерна Товариством у іншого фермерського господарства (ФГ «Гранат»), є частково обґрунтованими, з огляду на таке.
У договорі контрактації сторони погодили фактично 2 ціни на товар: 1) понижену ціну на поставку товару в кількості до 100 тонн; ця ціна становить 15154,00 грн з ПДВ за тонну; 2) ринкову ціну Товару на об`єм понад 100 тонн; ринкова ціна встановлюється на момент реалізації Товару.
В обґрунтування зустрічних позовних вимог в цій частині Товариство посилається на те, що за умовами договору контрактації воно могло придбати цей товар у Фермерського господарства по ціні 15154,00 грн/тонну, однак було вимушене купити цей товар на ринку за ціною 34500,00 грн/тонну, різниця на тонні становить 19346,00 грн (34500-15154=19346). 
Суд, зіставляючи надані Товариством докази із іншими матеріалами в частині питання про ринкову ціну товару відмічає, що наданими самим Фермерським господарством доказами, а саме листом ГО «Виробники амаранту та амарантової продукції» від 28.11.2024, на який посилається саме Фермерське господарство у цій справі, також підтверджується, що ринкова ціна зерна амаранту станом на листопад 2024 становила від 35 до 45 грн/кг.
Таким чином, погоджена сторонами в договорі контрактації ціна товару на поставку товару в кількості до 100 тонн (15154,00 грн за тонну) була суттєво нижчою від ринкової вартості цього товару (станом на листопад 2024 ринкова вартість становила приблизно 35000,00 грн за тонну, що визнає саме Фермерське господарство). 
Отже, належне виконання Фермерським господарством умов договору контрактації створювало для Товариства прибуток у вигляді різниці між вартістю придбання цього активу (товару) у Фермерського господарства (15154,00 грн за тонну ) та ринковою вартістю цього активу (35000,00 грн за тонну). Відтак, доводи та надані Товариством в цій частині докази про понесення ним збитків внаслідок недопоставки Фермерським господарством товару є частково обґрунтованими, враховуючи фактичну недопоставку Фермерським господарством 11 тонн товару (активу) по ціні 15154,00 грн при його фактичній ринковій вартості 35000,00 грн. Навіть якби Товариство не придбало цей актив по ціні 34500,00 грн/тонну у іншого постачальника, сам по собі збиток Товариства у вигляді різниці на тонні від неотриманого активу (товару) становив би 19846,00 грн (35000-15154=19846), що навіть більше ніж заявлений Товариством розмір збитку в сумі 19346 грн/тонну. 
Таким чином, надані Товариством в цій частині докази, які Фермерським господарством не спростовані, підтверджують виникнення у Товариства збитків, однак лише в частині, яка припадає на невиконання Фермерським господарством зобов`язання з поставки 11 тонн товару, що відповідає реальним збиткам в розмірі 212806,00 грн (19346 х 11 = 212806).
У зв`язку з цим зустрічні позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Доводи Товариства про понесення ним 175539,08 грн збитків у вигляді застосованої до Товариства пені, яка нарахована контрагентом Товариства (компанією Konigskern GmbH) як покупцем з підстав порушення строків поставки зерна за контрактом від 08.05.2024 №1АМ/24, суд відхиляє, оскільки, по-перше, Товариством не доведено факт сплати пені контрагенту (реальний характер збитків, а не лише гіпотетичний їх характер), та, по-друге, умови контракту від 08.05.2024 №1АМ/24 стосуються виключно самого Товариства та компанії Konigskern GmbH і матеріали справи не містять доказів того, щоб Фермерське господарство при укладенні із Товариством договору контрактації яким-небудь чином гарантувало виконання Товариством умов контракту від 08.05.2024 №1АМ/24 та було обізнано про наявність цього контракту. 
Доводи Товариства про понесення ним 1262833,00 грн упущеної вигоди у вигляді різниці між доходом, яку Товариство мало отримати за контрактом від 08.05.2024 №1АМ/24 від реалізації 100 т зерна покупцю (2573886,00 грн), та витратами на придбання цього зерна у Фермерського господарства за договором контрактації від 07.05.2024 (1262833,00 грн), суд відхиляє, оскільки обсяг недопоставленого Товариством зерна склав лише 11 тонн, а не 100 тон, при цьому обсяг недопоставленого Фермерським господарством зерна в кількості 11 тонн був закуплений Товариством у іншого постачальника (ФГ «Гранат») за вищою ціною (34500,00 грн), що вже враховано в розрахунку реального збитку в розмірі 212806,00 грн, як зазначено судом вище.
Як вказувалось у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 у справі №916/1466/21, при розгляді позовів про відшкодування шкоди/стягнення збитків необхідно виходити із того, що для застосування такої санкції, як стягнення збитків, необхідна наявність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою і збитками, вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. 
Таким чином, із вказаних вимог про відшкодування збитків задоволенню підлягають лише вимоги в сумі 212806,00 грн як такі, що доведені Товариством та не спростовані Фермерським господарством. 
Отже, суд дійшов висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог, а саме в частині стягнення180000,00 грн основного боргу, 4710,24 грн інфляційних втрат, 1315,46 грн 3% річних, 14663,07 грн пені та 212806,00 грн збитків.
Також суд у зв`язку з частковим задоволенням зустрічного позову на підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу присуджує на користь Товариства за рахунок Фермерського господарства 4961,94 грн судового збору, понесеного Товариством за подання зустрічного позову, пропорційно розміру задоволених зустрічних позовних вимог ((180000 + 4710,24 + 1315,46 + 14663,07 + 212806) х 0,015 х 0,8=4961,94).
На підставі частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України суд проводить зустрічне зарахування присуджених до стягнення сум за первісним та зустрічним позовами та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму, а саме:
Право вимоги:	Фермерське господарство (позивач)	Товариство (відповідач)	Різниця на користь позивача	Зарахування зустрічних вимог	Підсумок на користь позивача	
Основний борг	847978,11	180000,00	667978,11	667978,11- 212806 – 1684,77	453487,34	
3% річних	1881,81	1315,46	566,35	566,35-566,35=0	0	
Інфляційні	 	4710,24	-4710,24	-4710,24+566,35+2459,12 +1684,77=0	0	
Пеня	17122,19	14663,07	2459,12	2459,12-2459,12=0	0	
Збитки	 	212806,00	-212806,00	-212806 + 212806 =0	0	
Судовий збір	10403,79	4961,94	5441,85	10403,79 - 4961,94	5441,85	
Всього:	 	 	458929,19	 	458929,19	

Отже, після проведеного на підставі частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України зустрічного зарахування присуджених сум необхідно стягнути різницю між ними з Товариства на користь Фермерського господарства в розмірі 453487,34 грн основного боргу та 5441,85 грн судового збору. 
Керуючись ст. 2, 4 - 9, 11, 13, 14, 18, 20, 73 - 80, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
вирішив:
1. Первісні позовні вимоги Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» про стягнення 2515759,36 грн основного боргу, 50246,26 грн пені, 1257879,68 грн штрафу та 5582,92 грн 3% річних – задовольнити частково, а саме в частині стягнення:
847978 (восьмисот сорока семи тисяч дев`ятисот сімдесяти восьми) грн 11 коп. основного боргу, 17122 (сімнадцяти тисяч ста двадцяти двох) грн 19 коп. пені, 1881 (однієї тисячі восьмисот вісімдесят однієї) грн 81 коп. 3% річних, а також присудити 10403 (десять тисяч чотириста три) грн 79 коп. судового збору на користь Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс» за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт».
2. Відмовити в задоволенні решти первісних позовних вимог Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт».
3. Зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» до Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс» про: стягнення 180000,00 грн основного боргу, 4710,24 грн інфляційних втрат, 1315,46 грн 3% річних та 133300,64 грн пені за Договором контрактації сільськогосподарської продукції №1А/24 від 07.05.2024; про зобов`язання здійснити передачу товару в кількості не менше 100 тон з товарно-супровідною документацією, за ціною та якісними показниками у відповідності до умов Договору контрактації сільськогосподарської продукції №1А від 07.05.2024; про стягнення 1481394,35 грн реальних збитків та 1311053,00 грн упущеної вигоди; про визнання укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» та Фермерським господарством «Осадчук фемілі енд партнерс» договору №1А/24 про надання послуг від 07.10.2024 та додаткової угоди №1 від 12.11.2024; та про стягнення 970249,38 грн основного боргу за Договором №1А/24 про надання послуг від 07.10.2024 – задовольнити частково, а саме в частині стягнення:
180000 (ста вісімдесяти тисяч) грн 00 коп. основного боргу, 4710 (чотирьох тисяч семисот десяти) грн 24 коп. інфляційних втрат, 1315 (однієї тисячі трьохсот п`ятнадцяти) грн 46 коп. 3% річних, 14663 (чотирнадцяти тисяч шестисот шістдесяти трьох) грн 07 коп. пені, 212806 (двохсот дванадцяти тисяч восьмисот шести) грн 00 коп. збитків, а також присудити 4961 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят одну) грн 94 коп. судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» за рахунок Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс».
4. Відмовити в задоволенні решти зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» до Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс».
5. На підставі частини 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України провести зустрічне зарахування присуджених до стягнення сум за первісним та зустрічним позовами та стягнути різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму, а саме:
стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БСМ Євростандарт» (08628, Київська обл., Обухівський р-н, с. Безп`ятне, вул. Васильківська, 72-Г, код ЄДРПОУ 37381929) на користь Фермерського господарства «Осадчук фемілі енд партнерс» (11716, Житомирська обл., Звягельський р-н, с. Слобода-Романівська, вул. 40 Річчя Перемоги, 23а, код ЄДРПОУ 40910438) 453487 (чотириста п`ятдесят три тисячі чотириста вісімдесят сім) грн 34 коп. основного боргу та 5441 (п`ять тисяч чотириста сорок одну) грн 85 коп. судового збору. 
6. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 01.06.2026.

Суддя О.О. Третьякова