Справа № 951/203/25
Провадження №1-кп/951/11/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року 

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 
обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Литвинів Бережанського району Тернопільської області, яка зареєстрована у встановленому законом порядку й проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, працюючої приватним підприємцем, раніше не судимої 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України 

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 нехтуючи вимогами земельного законодавства у не встановлений органом досудового розслідування час, діючи умисно, з метою отримання прибутку, в порушення вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України, без правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою (із відповідною державою реєстрацією згідно з Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), не оформлюючи передбачених законом дозвільних документів з власником землі, шляхом встановлення тимчасової споруди - металевого контейнеру (розміром 6,04 м. на 2,42 м.) з метою використання зазначеного об?єкту для здійснення підприємницької діяльності здійснила самовільне зайняття частини земельної ділянки із кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 площею 14, 6168 метрів квадратних, що на АДРЕСА_2 . 

В межах самовільно зайнятої ОСОБА_6 земельної ділянки наявна охоронна зона навколо (вздовж) об?єкта енергетичної системи (код 01.05) ЛЕП (0,4 кВ) площею 0, 0008 га, що встановлена відповідно до ст. 112 ЗК України, додатком 6 до Порядку ведення Державного
земельного кадастру та п. 7 «Правил охорони електричних мереж», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1455 від 27.12.2022. 

Тож ОСОБА_4 здійснила самовільне зайняття земельної ділянки площею 0, 0008 га комунальної форми власності для будівництва та обслуговування будівель закладів культурно-просвітницького обслуговування в межах якої наявна охоронна зона навколо (вздовж) об?єкта енергетичної системи шляхом розміщення тимчасової споруди – металевого контейнеру з метою використання вказаного об?єкту для здійснення підприємницької діяльності, чим порушила вимоги Земельного законодавства України.

Тому ОСОБА_4 своїми діями, що виразились в самовільному зайнятті земельної ділянки в охоронній зоні, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Правова позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті, що був складений тимчасово виконуючим обов`язки начальника СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУ НП в Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_7 26 березня 2025 року та затверджений прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_8 . 

З огляду на обвинувальний акт прокурор вважає встановленим те, що обвинувачена ОСОБА_4 самовільно зайняла земельну ділянку в охоронній зоні, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 197-1 КК України.

В судових дебатах прокурор просить суд призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 197-1 КК України у виді двох років обмеження волі. 

Потерпілим у кримінальному провадженню є Козлівська селищна рада, її представник ОСОБА_9 .

Представник потерпілого ОСОБА_9 у судові засідання за викликом суду не прибув, однак подав письмові заяви про розгляд справи без його участі. Обвинувачення підтримує у повному обсязі /т. 2 а. с. 55-57, 87-89/.

Свою позицію захисник ОСОБА_5 висловив в ході судових дебатів.

Позиція захисника зводиться до невинуватості обвинуваченої з огляду на те, що стороною обвинувачення не доведено факту вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України саме обвивуваченою ОСОБА_4 .

Захисник вважав, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду кримінального провадження, тому просив суд стосовно обвинуваченої ухвалити виправдувальний вирок згідно з п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України не визнала. 08.12.2025 суду показала, що торгівельного павільйону не встановлювала й жодних розрахунків за електроенергію не подавала; вагон встановив її батько як тимчасовий, укладав договір на електропостачання; з 2002 року зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності з роздрібної торгівлі; за цей час, в тому числі, здійснювала підприємницьку діяльність у торгівельному павільйоні, який розміщений на земельній ділянці будинку культури на АДРЕСА_2 приблизно до 2019 року; батько звертався до відповідних органів, щоб виготовити дозвільні документи. 

Незважаючи на повне невизнання вини обвинуваченою ОСОБА_4 , винуватість останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, за викладених вище обставин, повністю підтверджується зібраними у справі належними, допустимими доказами, які досліджені судом у судовому засіданні.

09.09.2025 судом заслухано представника потерпілого ОСОБА_9 , який показав суду, що до селищної ради неофіційно звернувся батько обвинуваченої ОСОБА_10 щоб розпочати свою підприємницьку діяльність на території села Дмухівці Козівського району Тернопільської області; була пропозиція взяти земельну ділянку й поставити невеликий вагон для здійснення торгівлі продуктами харчування; останньому було роз`яснено про необхідність виготовлення документації; згодом вагон був поставлений без дозвільних документів; представники селищної ради неодноразово зверталися в усній та письмовій формі до ОСОБА_4 , яка проводила підприємницьку діяльність у павільйоні, однак відповіді не отримували, документація не виготовлялася; офіцер громади ОСОБА_11 почав працювати в цьому напрямку, щоби припинити таку діяльність на території громади й ліквідувати павільйон, який був встановлений незаконно, під лінією електропередач, договір оренди не укладався, орендна плата не сплачувалася, документів не було; територіальній громаді заподіяна майнова шкода, завдана злочинними діями; на сьогоднішній день земельна ділянка й надалі перебуває в стані самовільного використання, сільська рада не має можливості використовувати частину належної їй земельної ділянки.

Свідок ОСОБА_12 показала суду, що перебувала на посаді спеціаліста по земельних питаннях; на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель закладів культурно-просвітницького обслуговування було самовільно встановлено торгівельний павільйон, де підприємець ОСОБА_4 здійснювала підприємницьку діяльність; селищна рада зверталася до останньої, щоб така виготовила дозвільні документи або демонтувала павільйон; на даний час земельна ділянка не звільнена. 

Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_4 з 02.01.2002 зареєстрована як фізична особа-підприємець за видами економічної діяльності: роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; обслуговування напоями /т. 1 а. с. 90, 96-98/.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18.07.2024 близько 13:00 18 липня 2024 року на вул. Тернопільська в с. Дмухівці Козлівської ТГ гр. ОСОБА_4 встановила МАФ на землях загального користування без договору оренди земельної ділянки, чим порушила правила благоустрою Козлівської ТГ та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 152 КУпАП /т. 1 а. с. 88/.

Згідно з відповіді Козлівської селищної ради на лист Тернопільської обласної прокуратури № 01-811/3.09 від 30.09.2024 порядок надання дозволів на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм) на території населених пунктів Козлівської селищної громади Тернопільського району Тернопільської області врегульовано «Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011; ФОП ОСОБА_4 на даний час здійснює підприємницьку діяльність у тимчасовій споруді, що розміщена на земельній ділянці в с. Дмухівці Тернопільського району (фото розміщення споруди додається); земельна ділянка, на якій розміщено вказану вище тимчасову споруду є комунальною власністю; ОСОБА_4 не зверталася із відповідною заявою до Козлівської селищної ради про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди; остання не сплачує орендну плату за землю; до ОСОБА_4 неодноразово надсилалися листи з проханням узаконити ТС, укласти договір оренди на земельну ділянку; ОСОБА_4 не було виготовлено жодних дозвільних документів на дану ТС /т. 1 а. с. 91, 95/.

Як видно з відповіді Козлівської селищної ради на лист Тернопільської обласної прокуратури № 01-861/3.09 від 09.10.2024 місце розташування земельної ділянки з розміщеною на ній тимчасовою спорудою, де ОСОБА_4 здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 ; кадастровий номер 6123055400:03:001:0054 /т. 1 а. с. 103/.

Згідно з листа Козлівської селищної ради № 01-342/3.09 від 11.05.2021 жительку с. Купчинці ОСОБА_4 повідомлено, що за адресою: АДРЕСА_2 на земельній ділянці із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель закладів культурно-просвітницького обслуговування самовільно встановлений без жодних на те дозволів торгівельний павільйон (МАФ), у якому на прізвище ОСОБА_4 ведеться підприємницька діяльність; рекомендовано у місячний термін демонтувати незаконно встановлену споруду /т. 1 а. с. 104/.

Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 10.10.2024, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 398761823 від 10.10.2024, технічної документації на земельну ділянку 2021 року земельна ділянка з кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 площею 0, 1765 для будівництва та обслуговування будівель закладів культурно-просвітницького обслуговування розташована за адресою: АДРЕСА_2 ; охоронна зона навколо (вздовж) об`єкта енергетичної системи 0, 0291 га; підстава для виникнення обмеження у використанні земельної ділянки - Постанова Кабінету Міністрів України № 209 від 04.03.1197, суб`єктом права власності на земельну ділянку є Козлівська селищна рада /т. 1 а. с. 105-108, 139-225/.

З протоколу огляду місця події від 22.10.2024 з фото таблицями та відеозаписом видно, що проводиться огляд земельної ділянки № 6123055400:03:001:0054, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на території якої розташований металевий контейнер розміром 2,55 х 6,10 м в якому здійснюється торгівельна діяльність; на момент огляду контейнер зачинений; поряд контейнера знаходиться замощення із кам`яної плитки розміром 4,20 х 2,90 ймовірно може виходити за межі вказаного кадастрового номеру; на території вказаної земельної ділянки знаходиться електроопора лінії електропередач в трьох напрямках; вказаний контейнер знаходиться на відстані 1,12 м від електроопори; одна із ліній електропередач проходить поряд з контейнером, інша безпосередньо над контейнером, що свідчить про наявність охоронної зони ліній електропередач відповідно до встановлених ДБН; тож вказаний контейнер може бути встановлений в межах дії охоронної зони; також із задньої сторони розміщений/ приварений до контейнера смітник; зовнішнім оглядом металевого контейнера встановлено наявність електричного проводу від електромережі, що свідчить про імовірне підключення до електромережі; обмір вказаного контейнера проводиться спеціалістом-геодезистом спеціальним приладом, вказаним в протоколі та рулеткою; під контейнером не виявлено фундаменту та будь-яких ознак капітального будівництва; такий розміщений на бетонних блоках /т. 1 а. с. 109-117/.

Згідно з висновку проведеної комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 789/790/24-22 від 14.03.2025 «1. Обмеження щодо використання земельної ділянки з кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 01.05 Охоронна зона навколо (вздовж) об?єкта енергетичної системи ЛЕП 0.4 кВ на площі 0, 0291 га були встановлені за розробленою фахівцями ДП «Тернопільський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» технічною документацією із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності Козлівської селищної ради для будівництва та обслуговування будівель закладів культурно-просвітницького обслуговування (нежитлова будівля - сільський клуб) площа 0, 1765 га в межах населеного пункту за адресою: вул. Тернопільська, 48, с. Дмухівці, Тернопільського району Тернопільської області з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 № 209 «Про затвердження Правил охорони електричних мереж», що була чинна станом на дату формування земельної ділянки. 

2. Встановлення відповідності охоронної зони, а також надання правової оцінки щодо її встановлення виходить за межі компетенції експерта з правом проведення земельно-технічних експертиз та експертиз з питань землеустрою. Отож надати відповідь на поставлене питання експертові не видається за можливе. 

3. У технічній документації із землеустрою щодо інвентаризації земельної ділянки комунальної власності Козлівської селищної ради для будівництва та обслуговування будівель закладів культурно просвітницького обслуговування (нежитлова будівля - сільський клуб) площа 0, 1765 га в межах населеного пункту за адресою: АДРЕСА_2 на підставі якої здійснена державна реєстрація вищезазначеної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, наявні відомості щодо розташування будівлі сільського клубу та охоронної зони лінії електропередач. Інформація щодо розташування на земельній ділянці будь-яких інших об?єктів (будівель i споруд) - відсутня. Обміри будівлі закладів культурно просвітницького обслуговування (нежитлова будівля - сільський клуб) не проводилися. 

4. Згідно з довідкою за результатами проведеного огляду земельної ділянки в межах кримінального провадження № 420242212050000108 від 04.09.2024, проведеної на підставі Постанови про залучення спеціаліста від 02.12.2024, складеною головним спеціалістом відділу державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області ОСОБА_13 , у межах вищезазначеної земельної ділянки ФОП ОСОБА_4 використовує частину даної ділянки, а саме: земельну ділянку загальною площею 0, 0026 га без правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою із відповідною державною реєстрацією, що свідчить про самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності та є порушенням статей 125, 126 Земельного кодексу України. 

Також встановлено, що металевий контейнер розміщений частково, а саме на площі 0, 0008 га в межах фактичної охоронної зони ЛЕП 0,4 кВ. Розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки з кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 площею 0,0026 га (відповідно до топографо-геодезичного плану, виконаного ОСОБА_14 (ПП фірма «Матек»)) становить 251, 05 грн. Розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки з кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 на площі 0,0022 га (за обмірами від 04.03.2025) становить 212, 42 грн. 

5. На земельній ділянці з кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 інших будівель чи споруд, окрім будівлі закладів культурно просвітницького обслуговування (нежитлова будівля – сільський клуб) немає. Натомість розміщений металевий контейнер з зовнішніми розмірами в плані: довжина - 6, 04 м, ширина - 2, 42 м та наявне замощення із бруківки. 

6. Встановлений на земельній ділянці металевий контейнер - тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності (мала архітектурна форма). 

7. Згідно з інформаційного листа селищного голови Козлівської селищної ради № 01-811/3.09 від 30.09.2024 у тимчасовій споруді розміщеній на земельній ділянці з кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 в с. Дмухівці Тернопільського району Тернопільської області здійснюється підприємницька діяльність» /т. 1 а. с. 123-135/.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області № 10-19-0.4-13/90-25 від 24.01.2025, довідки за результатами проведення огляду земельної ділянки в межах кримінального провадження № 42024212050000108 від 04.09.2024 розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття частини земельної ділянки з кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 площею 0, 0026 га становить 251, 05 грн /т. 1 а. с. 136-138/.

Згідно з відповіді на запит Акціонерного товариства «Тернопільобленерго» № 408/10 від 24.01.2025 станом на дату написання цього листа ні ФОП ОСОБА_6 , ні інші особи за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки: 6123055400:03:001:0054 не зверталися до АТ «Тернопільобленерго» з приводу отримання послуги з приєднання до електричних мереж, відповідно оплата не здійснювалась. Договірні відносини щодо розподілу електроенергії між АТ «Тернопільобленерго» та ОСОБА_4 відсутні. Тож остання не є споживачем оператора системи розподілу. Відповідно до п. 7 Правил охорони електричних мереж, затверджених постановою Кабінету України від 27.12.2022 № 1455 охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ЛЕП - у вигляді земельних ділянок та повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстань, зокрема, 2 метрів для повітряних ліній напругою до 1 кВ. 3 огляду на викладене, зазначена в запиті земельна ділянка з кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 частково знаходиться в охоронній зоні ПЛ-0,4 кВ /т. 1 а. с. 234/.

З відповіді на запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Тернопільелектропостач» № 87/13 від 27.01.2025 видно, що договірні відносини про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг за адресою: вул. Тернопільська, 48, с. Дмухівці, Тернопільський район, Тернопільська область відсутні. Для укладення договору про постачання електричної енергії ОСОБА_4 до товариства не зверталася /т. 1 а. с. 235/. 

Згідно з листа Акціонерного товариства «Тернопільобленерго» № 5637/10 від 12.12.2024 з додатками проектна документація на повітряну лінію електропередач 0,4 кВ, яка проходить через земельну ділянку з кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 була виготовлена в 1986 році. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1455 від 27.12.2022 «Про затвердження правил охорони електричних мереж» охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі – у вигляді земельної ділянки та повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки лінії від крайніх проводів за умови їх невідхиленого положення на відстань по горизонталі 2 метри – для електричних мереж до 1 кВ /т. 1 а. с. 236-238/. 

Відповідно до топографо-геодезичного плану обмірів торгового кіоску (контейнеру) на земельній ділянці з кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 за адресою: АДРЕСА_2 видно розміщення кіоску (контейнера) відносно охоронної зони /т. 1 а. с. 240-243/.

Згідно з листа Козлівської селищної ради № 01-79/3.09 від 23.01.2025 повідомлено жительку с. Купчині ОСОБА_4 , що на території Козлівської селищної ради на АДРЕСА_2 на земельній ділянці із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель закладів культурно-просвітницького обслуговування самовільно встановлений без жодних на те дозволів торгівельний павільйон (МАФ), у якому на прізвище ОСОБА_4 ведеться підприємницька діяльність; рекомендовано у місячний термін демонтувати незаконно встановлену споруду /т. 1 а. с. 244/.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 04.03.2025 з відеозаписом проводиться огляд земельної ділянки № 6123055400:03:001:0054 на АДРЕСА_2 , на території якої розташований металевий контейнер розміром 2,42 х 6,04 м; на момент огляду контейнер зачинений; поряд контейнера знаходиться замощення із кам`яної плитки розміром 5,10 х 2,67 ймовірно може виходити за межі вказаного кадастрового номеру; на території вказаної земельної ділянки знаходиться електроопора лінії електропередач в трьох напрямках; вказаний контейнер знаходиться на відстані 1,1 м від електроопори; одна із ліній електропередач проходить поряд з контейнером, інша безпосередньо над контейнером, що свідчить про наявність охоронної зони ліній електропередач відповідно до встановлених ДБН; тож вказаний контейнер може бути встановлений в межах дії охоронної зони; із задньої сторони розміщений/ приварений до контейнера смітник; зовнішнім оглядом металевого контейнера встановлено наявність електричного проводу від електромережі, що свідчить про ймовірне підключення до електромережі; обмір вказаного контейнера проводиться судовим експертом ОСОБА_15 та провідним судовим експертом ОСОБА_16 спеціальним геодезичним приладом; під контейнером не виявлено фундаменту та будь-яких ознак капітального будівництва; останній розміщений на бетонних блоках /т. 1 а. с. 246-250/.

Згідно з рішення Господарського суду Тернопільської області від 30.06.2025 у справі № 921/90/25, постанови про відкриття виконавчого провадження № 78999964 від 03.09.2025 суд, серед іншого, ухвалив зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку з кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 площею 0,1765 га, землі громадської та житлової забудови (площа захоплення 0,0026 га), яка розташована на АДРЕСА_2 та перебуває в комунальній власності Козлівської селищної ради шляхом демонтажу за власний рахунок самовільно встановленої тимчасової споруди розмірами 2,55 м на 6,10 м та замощення /т. 2 а. с. 1-12/.

Судом також досліджені докази, надані стороною захисту.

В судовому засіданні 07.10.2025 свідок сторони захисту ОСОБА_10 показав, що в селі Дмухівці було опитування з приводу встановлення магазину біля клубу; жителі села виступили за відкриття такого; свідок встановив магазин згідно з дозволу на виготовлення документації; дочка ОСОБА_17 жодної участі у встановленні такого не брала; договір оренди на цю земельну ділянку укладеним не був; він з дочкою ОСОБА_18 здійснювали там господарську діяльність.

Так згідно з рішення Козлівської селищної ради № 87 від 27.05.2011 селищна рада затвердила перелік земельних ділянок несільськогосподарського призначення на території села Дмухівці, які підлягають продажу на аукціоні згідно з додатком № 1 /т. 2 а. с. 19, 20/. 

Відповідно до рішення Козлівської селищної ради № 204 від 21.05.2008 слідує, що було затверджено матеріали попереднього погодження місця розташування земельної ділянки підприємцю ОСОБА_10 для встановлення тимчасового торгового павільйону на АДРЕСА_2 /т. 2 а. с. 21/. 

Як видно з рішення Козлівської селищної ради № 222 від 02.07.2008 така, серед іншого, надала дозвіл підприємцю ОСОБА_10 на складання проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 70 метрів квадратних на АДРЕСА_2 для встановлення тимчасового торгового павільйону з метою укладання договору оренди землі за рахунок земель Козлівської селищної ради не наданих у власність та постійне користування /т. 2 а. с. 22/. 

Згідно з рішення Козлівської селищної ради № 159 від 26.10.2007, серед іншого, надано дозвіл гр. ОСОБА_10 на збір матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки на АДРЕСА_2 орієнтовною площею 70 метрів квадратних з метою встановлення тимчасового торгівельного павільйону за рахунок земель Козлівської селищної ради, які закріплені за закладами культури, в тому числі громадського призначення з подальшим переведенням їх в землі не надані у власність та користування, в тому числі громадського призначення /т. 2 а. с. 23/. 

Відповідно до рішення Козлівської селищної ради № 204 від 21.05.2008 затверджено матеріали попереднього погодження місця розташування земельної ділянки підприємцю ОСОБА_10 для встановлення тимчасового торгівельного павільйону на АДРЕСА_2 /т. 2 а. с. 24/. 

Згідно з висновку № 3-3/5276/5452 від 13.12.2007 про погодження матеріалів щодо вибору земельної ділянки для встановлення тимчасового торгівельного павільйону на АДРЕСА_2 заявник ОСОБА_10 , підстава – рішення Козлівської селищної ради № 159 від 26.10.2007, землекористувач (власник) земельної ділянки Козлівська селищна рада, Держуправління погоджує матеріали щодо вибору земельної ділянки для встановлення тимчасового торгівельного павільйону на АДРЕСА_2 на території Козлівської селищної ради /т. 2 а. с. 25/.

Також стороною захисту до матеріалів кримінального провадження долучено договір № 303/09 від 25.07.2014 на виконання платних робіт і послуг, укладений між ФОП ОСОБА_10 та ДУ «Тернопільський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України» з додатками; висновок від 04.10.2007 щодо вибору (відведення) земельної ділянки під забудову за адресою: АДРЕСА_3 ; висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 05.03.02-04/56855 від 11.09.2014 й протокол № 96 від 11.09.2014; робочий проект електричні мережі 0,23 кВ для електропостачання торгового павільйону підприємця ОСОБА_10 в с. Дмухівці Козівського району Тернопільської області /т. 2 а. с. 26-47/. 

Документи, які характеризують особу ОСОБА_4 :

Вимога слідчого відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_19 , видана щодо ОСОБА_4 про притягнення до кримінальної відповідальності згідно з якої остання раніше не судима /т. 2 а. с. 13/.

Відповідь на запит відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за № 41576-2025 від 19.03.2025 згідно якого Купчинецька сільська рада надає інформацію, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька села Купчинці Тернопільського району Тернопільської області. З довідки характеристики Купчинецької сіської ради видно, що зареєстрована у встановленому законом порядку й проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Сім`ю складають: чоловік - ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка - ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується позитивно, бере участь у громадському життя села, є фізичною особою-підприємцем /т. 2 а. с. 15, 16/. 

Згідно з довідки Комунального некомерційного підприємства «Козівська центральна районна лікарня Козівської селищної ради» № 011-14/1036 від 20.03.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не знаходиться на «Д» обліку в лікаря нарколога та психіатра /т. 2 а. с. 18/. 

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею (ч. 1 ст. 337 КПК України).

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд отримав можливість ознайомитися з позиціями сторони обвинувачення та сторони захисту, вони представлені обома сторонами ґрунтовно, докладно, а викладені в них мотиви зрозумілі.

Суд забезпечив змагальність судового процесу і ключовим предметом оцінки є лише переконливість кожної з позицій в аспекті стандарту доведення.

За правилами ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Докази повинні бути належними та допустимими в розумінні статей 85-86 КПК України.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК України).

У даному кримінальному провадженні судом не встановлені порушення порядку проведення процесуальних дій та недопустимість засобів доказування в розумінні частин 2, 3 ст. 87 КПК України.

На думку суду, докази подані стороною обвинувачення переконливо свідчать про наявність у діяннях обвинуваченої ОСОБА_4 об`єктивної сторони інкримінованого кримінального правопорушення.

Також є очевидним, поза розумним сумнівом, що у цьому кримінальному проваджені сукупність прямих та непрямих доказів переконливо свідчить про те, що обвинувачена діяла з прямим умислом (умисно).

Наведені вище докази винуватості ОСОБА_4 у своїй сукупності є логічними, послідовними й відтворюють реальні події, що мали місце.

Надані стороною обвинувачення й досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченої та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України. 
Такі докази зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання цих доказів недопустимими.

Суд критично оцінює доводи захисника ОСОБА_4 щодо її невинуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами.

Так показання свідка ОСОБА_10 у сукупності з показаннями представника потерпілого ОСОБА_9 , іншими письмовими доказами, дослідженими судом, які визнано належними та допустимими доказами, спростовують доводи обвинуваченої ОСОБА_4 про її непричетність до самовільного зайняття земельної ділянки в охоронній зоні й розцінюються судом як намагання уникнути відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення.

Під час кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 197-1 КК України суд враховує практику, закріплену постановою Верховного суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 05.09.2023 року (справа № 755/7551/18), а саме те, що основним безпосереднім об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, є право власності на землю (право володіння і користування землею). Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 України полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки. 

Самовільне зайняття земельної ділянки - це фактичне заволодіння (чи заволодіння і користування) земельною ділянкою або її частиною, вчинене в особистих інтересах або інтересах інших осіб тим, кому ця ділянка у встановленому порядку не надавалась у володіння і користування або не передавалась у власність, або за відсутності вчинення правочину щодо такої земельної ділянки (чи щодо об`єкта, розташованого на земельній ділянці).

Самовільне зайняття земельної ділянки є злочином із матеріальним складом, який вважається закінченим з того моменту, коли особа фактично заволоділа земельною ділянкою або розпочала її протиправну експлуатацію (освоєння).

Суб`єктивна сторона самовільного зайняття земельної характеризується прямим умислом. Винна особа усвідомлює відсутність у неї права на конкретну земельну ділянку, однак бажає її захопити. Умислом особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, має охоплюватись належність самовільно зайнятої земельної ділянки до вказаних у цій нормі земель з особливим правовим режимом.

Буквальне тлумачення ч. 2 ст. 197-1 КК України дозволяє стверджувати, що самовільне зайняття земельної ділянки за наявності хоча б однієї кваліфікуючої ознаки, вказаної у цій кримінально-правовій нормі, має тягнути не адміністративну, а кримінальну відповідальність незалежно від розміру шкоди, завданої власнику або законному володільцю земельної ділянки.

Відповідно до ст. 112 ЗК України охоронні зони створюються : а) навколо особливо цінних природних об`єктів, об`єктів культурної спадщини, гідрометеорологічних станцій тощо з метою охорони і захисту їх від несприятливих антропогенних впливів; б) навколо споруд електронних комунікацій, у тому числі базових станцій мобільного зв`язку, земних станцій супутникового зв`язку, уздовж ліній електронних комунікаційних мереж, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, земельна ділянка з кадастровим номером 6123055400:03:001:0054 загальною площею 0, 1765 для будівництва та обслуговування будівель закладів культурно-просвітницького обслуговування, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , частину якої використовує обвинувачена ОСОБА_4 для здійснення підприємницької діяльності в торгівельному павільйоні без правовстановлюючих документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою із відповідною державною реєстрацією, знаходиться в межах охоронної зони, що зокрема було встановлено висновком проведеної комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 789/790/24-22 від 14.03.2025 й іншими доказами в сукупності. 

Вказані дії ОСОБА_4 свідчать про спрямованість умислу обвинуваченої на самовільне зайняття земельної ділянки комунальної власності в охоронній зоні та є порушенням вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України.

Оцінивши в сукупності всі фактичні обставини справи, дослідивши в судовому засіданні докази суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а її дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 197-1 КК України як самовільне зайняття земельної ділянки в охоронній зоні.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 3 згаданої Постанови визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів, згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченою ОСОБА_4 є нетяжким злочином згідно з ст. 12 КК України. 

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченої, суд бере до уваги те, що остання раніше не судима, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не визнала вини у інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Крім того, при призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує вимоги ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тож відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 197-1 КК України у виді обмеження волі.

Водночас згідно з ст. 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на що суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, а тому вважає, що останню необхідно звільнити від відбування основного покарання з випробуванням згідно з ст. 75 КК України з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Суд переконаний, що за викладених обставин кримінального провадження та особи обвинуваченої, призначене судом покарання буде цілком справедливим та пропорційним, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Такий висновок узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним («Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року).

Також у даному кримінальному провадженні представником потерпілого ОСОБА_9 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди. Останній в обґрунтування позовних вимог покликається на те, що внаслідок злочинних дій Козлівській селищній раді було заподіяно майнову шкоду в розмірі 212, 42 грн й втрачену орендну плату – 436, 04 грн, яка не була добровільно відшкодована відповідачем під час досудового розслідування.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засідання цивільний позов не визнала. 

Вирішуючи питання стосовно цивільного позову, суд дійшов такого висновку.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України предбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

За результатами розгляду кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченої доведена, її дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Тож суд вважає за необхідне позов задовільнити й стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь потерпілої сторони 212, 42 грн майнової шкоди й 436, 04 грн втраченої орендної плати.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої не обирався.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави.

Керуючись ст. ст. 124, 368-371, 373-374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України й призначити їй покарання у виді обмеження волі на строк 2 /два/ роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 /одного/ року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення й виконає покладені на неї обов`язки. 

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 789/790/24-22 від 14.03.2025 у розмірі 9 996, 16 грн.

Задовільнити цивільний позов представника Козлівської селищної ради ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Козлівської селищної ради 212 /двісті дванадцять/ гривень 42 /сорок дві/ копійок майнової шкоди й 436 /чотириста тридцять шість/ гривень 04 /чотири/ копійок втраченої орендної плати

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Козівський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. 

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок суду виготовлений у нарадчій кімнаті в одному примірнику 03.06.2026.

Суддя           ОСОБА_1