ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
02 липня 2026 року о/об 11 год. 30 хв.	Справа № 280/10732/24 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» (вул.Перша Ливарна, буд.36, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69011; код ЄДРПОУ 08563553)
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі – позивач, ОСОБА_1 ) до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» (надалі – відповідач, ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»), у якій позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просить суд: 1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 12.08.2023 по 12.02.2024 включно; 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні позивачу за період з 12.08.2023 по 12.02.2024 включно у розмірі 74786,25 грн. (сімдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят шість гривень 25 коп.); 3) визнати протиправну бездіяльність щодо проведення нарахування та виплати позивачу компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати додаткової винагороди та грошової компенсації за не отримане речове майно за період 12.08.2023 по день фактичної виплати - 19.08.2024; 4) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати додаткової винагороди та грошової компенсації за не отримане речове майно за період з 12.08.2023 року по день фактичної виплати - 19.08.2024 у сумі 4371,91 грн (чотири тисячі триста сімдесят одна гривня 00 коп.).
У позовній заяві зазначено наступне: «… З 04.05.2020 року ОСОБА_1 проходив службу у Державній установі «Запорізькій слідчий ізолятор», код ЄДРПОУ 08563553, (надалі – Відповідач) у званні сержанта внутрішньої служби, на посаді молодшого інспектора 2-ї категорії відділу режиму і охорони, що відноситься до посади рядового і начальницького складу 11.08.2023 року, на підставі поданого Позивачем відповідного рапорту, наказом ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за № 149/ОС-23 від 11.08.2023 року (надалі Наказ № 149/ОС-23), підписаним начальником ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , був звільнений у запас Збройних Сил України за власним бажанням 11.08.2023 року. При звільнені Відповідач протиправно не нарахував і не виплатив Позивачу, всі суми, що належали Позивачу при звільнені, а саме: 1.Відповідачем була не нарахована та не виплачена Позивачу у повному обсязі щомісячна додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період березень, квітень і травень 2022 року.2. Відповідачем була не виплачена Позивачу грошова компенсація за належні до видачі предмети речового майна, яка передбачена Порядком забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, який визначає механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби - осіб рядового і начальницького складу, спеціалістів, які не мають спеціальних звань, та працівників, які працюють за трудовими договорами, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 року №578. 25.08.2023 року Позивач звернувся до Відповідача з заявою, в який, крім іншого, просив Відповідача нарахувати та виплати щомісячну додаткову винагорода у розмірі 30 000 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року, видати довідку про виплату грошової компенсації за належні предмети речового майна, нарахувати та виплатити грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна. Також, Позивач у даній заяві зазначав, що Відповідач, як роботодавець, порушив права та законні інтереси Позивача, передбачені ст.ст. 47, 116 Кодексу законів про працю України, а несвоєчасна виплата розрахунку при звільненні потягне відповідальність, передбачену ст. 117 КЗпП. 20.09.2023 року Позивач отримав від Відповідача лист- відповідь (Вих. № 2/6-41/23-С-42 від 12.09.2023 року) на вищезазначену заяву , якою Позивачу незаконно було відмовлено в задоволені заяви. 19 жовтня Позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» (далі відповідач), в якій просив суд: визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі позивачу додаткової винагороди в розмірі до 30000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за березень, квітень і травень 2022 року, а також щодо невиплати Позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно особистого користування; зобов`язати відповідача здійснити донарахування та виплату позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № за березень, квітень і травень 2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно особистого користування; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу відшкодування за затримку виплати усіх належних від відповідача сум, при звільненні позивача, у розмірі середнього заробітку (грошового забезпечення) за період часу з 12.08.2023 року по день фактичного розрахунку відповідача з позивачем. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі до 30 000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за березень, квітень та травень 2022 року, а також щодо невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно особистого користування. Зобов`язано Державну установу «Запорізький слідчий ізолятор» здійснити донарахування та виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно, відповідно до Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за березень, квітень та травень 2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат. Зобов`язати Державну установу «Запорізький слідчий ізолятор» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за не отримане речове майно особистого користування в розмірі 8 676,64 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено. Вищезазначене рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року набрало законної сили 16.04.2024 року. У задоволені позовних вимог щодо зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу відшкодування за затримку виплати усіх належних від відповідача сум, при звільненні позивача, у розмірі середнього заробітку (грошового забезпечення) за період часу з 12.08.2023 року по день фактичного розрахунку відповідача з позивачем відмовлено судом, у зв`язку з наступним, як зазначено у рішенні « що з позивачем на момент розгляду справи остаточний розрахунок проведено не було, в свою чергу виплата компенсації, за наявності підстав для її виплати, проводиться одночасно з кінцевим розрахунком, або після проведення такого. Оскільки на даний час остаточний розрахунок з позивачем проведено не було, то відповідно відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату відповідної компенсації.» Таким чином, судом встановлено, що з позивачем на момент розгляду справи остаточний розрахунок проведено не було. … 19.08.2024 року на розрахунковий рахунок Позивача Відповідачем було перераховано 72 545,41 грн., у коментарі платежу зазначено - donar. dod. vynah. ta hr. komp.za neot.rech.mai. Skryl'nikovu O.M.,zh.ukh.sud.vid03.01.24 po spr.280/8774/23,Zapor.Okruzhn. (Копія довідки АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» від 11.10.2024 № 89I86PKKQSDLGP40 про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 за 19.08.2024 р. з печаткою банка у додатках до цієї позовної заяви). Таким чином, Відповідачем здійснено фактичний розрахунок з Позивачем тільки 19.08.2024 року. Як вбачається з графи «деталі операції» в вищезазначеній довідці, Позивачем донарахована та сплачена додаткова винагорода та грошова компенсація за не отримане речове майно згідно рішення суду від 03.01.2024 року по справі № 280/8774/23 у сумі 72 545,41 грн. Нарахування та виплату позивачу відшкодування за затримку виплати усіх належних від відповідача сум, при звільненні позивача, у розмірі середнього заробітку (грошового забезпечення) за період часу з 12.08.2023 року по день фактичного розрахунку Відповідач не здійснив. Крім того, з вищезазначеної довідки про надходження коштів не зрозуміло, яку саме суму Відповідач виплатив за компенсацію за не отримане речове майно згідно рішення суду від 03.01.2024 року по справі № 280/8774/23, а яку суму донарахував і виплатив як додаткову винагороду. … Обставина невиконання відповідачами відносно позивача вимог статті 116 КЗпП України в частині щодо виплати всієї суми належного позивачеві при звільненні грошового забезпечення, підтверджена рішеннями Запорізького окружного адміністративного суду від 03.01.2024 у справі №280/8774/23, яке набрало законної сили. Не проведення з вини відповідачів розрахунку із позивачем у відповідні строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати Позивачу середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, тобто за періоди з 12.09.2023 року по 12.03.2024 року. … Таким чином, сума компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати додаткової винагороди та грошової компенсації за не отримане речове майно за період з 12.08.2023 року по день фактичної виплати - 19.08.2024 року становить 4 371,91 грн. (чотири тисячі триста сімдесят одна гривня 00 коп.). …».
Позивач підтримав позовну заяву.
Відповідачем подано до суду відзив від 25.12.2024 на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… У своїй позовній заяві позивач стверджує про затримку розрахунку по рішенню суду яке було винесене 03.01.24 по справі 280/8774/23 Запорізького окружного адміністративного суду, проте потім дана справа була на розгляді Третього апеляційного суду і після остаточної постанови винесеної 16.04.2024, нашою організацією було направлено лист від 20.05.2024 про віділення додаткових коштів на розрахунок зі ОСОБА_1 до керівного органу Міністерства юстиції України, адже наша організація на 100% фінансується з бюджету і виплати навіть по рішенню суду потребують виділення додаткових коштів. Після направлення нами листа про виділення додаткових коштів адвокатом Скрильнікова О.М. було отримано виконавчий лист та направлено до виконавчої служби для стягнення з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в примусовому порядку коштів належної додаткової винагороди та коштів за неотримане речове майно. 12.06.2024 та 14.06.2024 Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжя відкрив виконавчі провадження ВП 75202734 та ВП 752030083 про стягнення в примусовому порядку належних до виплати сум додаткової винагороди та за не отримане речове майно. 19.08.2024 позивач ОСОБА_1 отримав виплату на картковий рахунок суму коштів згідно вище зазначених виконавчих проваджень про що він сам зазначає у своїй позовній заяві та навіть розписує що зазначено в призначенні платежу, тобто твердження ОСОБА_1 що він не знав про нараховані та виплачені кошти аж до 28.11.2024 коли отримав відповідь на запит його адвоката є хибними та вводять суд в оману. …».
Також, відповідачем подано до суду відзив від 15.01.2025 на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… Виходячи з вище перерахованого, додаткова винагорода згідно постанови 168 КМУ від 28.02.2022 у випадку Державної кримінально виконавчої служби можна кваліфікувати як той вид надбавки до грошового забезпечення що містить разовий характер, адже ця винагорода не виплачується постійно протягом військового стану, а була нарахована лише декілька раз і потім її відмінили, тому вважаємо не доцільним проводити компенсацію за затримку розрахунку. Крім того з позивачем було проведено повний розрахунок після того як справу за позовом ОСОБА_1 розглянуто спочатку в Запорізькому окружному адміністративному суді, а потім в Третьому апеляційному адміністративному суді враховуючи нинішню ситуацію в країні та відсутність вільних коштів для здійснення розрахунку. …».
Відповідач проти позовної заяви заперечував.
Судом вивчено відповідь позивача на відзив на позовну заяву.
Ухвалою судді від 10.12.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.
Ухвалою суду від 02.01.2025 прийнято до розгляду заяву представника ОСОБА_1 про збільшення розміру позовних вимог та ухвалено здійснювати розгляд справи №280/10732/24 з урахуванням такої заяви.
Ухвалою суду від 03.02.2025 зупинено провадження в адміністративній справі №280/10732/24 до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №280/8933/24 (провадження №Пз/990/14/24).
Ухвалою від 09.03.2026 суддею Прасовим О.О. прийнято до свого провадження дану адміністративну справу. 
Ухвалою суду від 02.07.2026 поновлено провадження в адміністративній справі.
Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.01.2024 у справі №280/8774/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» – визнано протиправними дії Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі до 30000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за березень, квітень та травень 2022 року, а також щодо невиплати грошової компенсації за неотримане речове майно особистого користування; зобов`язано Державну установу «Запорізький слідчий ізолятор» здійснити донарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 30000,00 гривень щомісячно, відповідно до Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за березень, квітень та травень 2022 року, з урахуванням раніше проведених виплат; зобов`язано Державну установу «Запорізький слідчий ізолятор» здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно особистого користування в розмірі 8676,64 грн. В задоволенні решти вимог – відмовлено.
19.08.2026 на Картку для виплат, яка належить ОСОБА_1 , надійшли кошти у сумі 72545 грн. 41 коп. як: «Slidchyi izoliator KPKVK 3601020; KEKV 2800; donar. dod. vynah. ta hr. komp. za neot. rech. mai. Skryl'nikovu O.M., zh. ukh. sud. vid 03.01.24 po spr. 280/8774/23, Zapor. Okruzhn.».
У Розрахунку від 28.11.2024 за №2/5-9558 до рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року по справі №280/8774/23 щодо позовних вимог ОСОБА_1 , виконаному ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», зазначено: «… 1.Додаткова винагорода відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» з урахування раніше проведених виплат … Донараховано та виплачено … 64973,52 … 2.Грошова компенсація за належні до отримання предмети речового майна особистого користування при звільненні відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 №578 «Про забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби … Донараховано та виплачено … 8676,64. Всього: 73650,16. *73650,16 – 1.5% (військовий збір) = 72545,41 грн. …».
Судом досліджено всі документи, наявні у даній адміністративній справі.
При вирішенні публічно-правового спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.
Згідно з ст.116 Кодексу законів про працю України (надалі – КЗпП України) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.
Відповідно до ст.117 КЗпП України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті
У ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» зазначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Відповідно до ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.
Як зазначено у ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
У ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» зазначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Згідно з ст.6 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
У п.1 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого 21.02.2001 постановою Кабінету Міністрів України №159 (надалі – «Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати»), дія цього Порядку поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Як зазначено у п.2 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Судом вивчено й інші норми права, які стосуються досліджуваного публічно-правового спору. 
Враховуючи наведені та інші норми права, обставини справи, суд вважає, що сума середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період шість місяців (183 дні), яка має бути відповідачем нарахована та виплачена позивачу, складає 73977 грн. 75 коп. (73977 грн. 75 коп. = 183 дні х 404 грн. 25 коп.).
Грошова компенсація за неотримане речове майно, встановлена «Порядком забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби», затвердженим 14.08.2013 постановою Кабінету Міністрів України №578, та додаткова винагорода, встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», на період дії воєнного стану відносяться до доходу, що має разовий характер, у зв`язку із чим приписи Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» на спірні правовідносини не поширюються, а компенсація втрати частини таких доходів у разі затримки їх виплати стягненню не підлягає.
Також, суд не вбачає можливість нарахування «компенсації» (встановлену Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», «Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати») на «компенсацію» (встановлену «Порядком забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби», затвердженим 14.08.2013 постановою Кабінету Міністрів України №578).
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин судом враховано висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.05.2026 у зразковій справі №280/8933/24 (провадження №11-216заі25).
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).
Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене вище, позовна заява позивача є частково обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.
Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).
Оскільки відповідачем у справі була ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», то з неї мають бути стягнуті на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 968 грн. 96 коп. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, –
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» (вул.Перша Ливарна, буд.36, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69011; код ЄДРПОУ 08563553) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки у проведенні остаточного розрахунку при звільненні.
Стягнути з Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні у розмірі 73977 грн. 75 коп. за період шість місяців.
В іншій частині позовної заяви – відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» (вул.Перша Ливарна, буд.36, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69011; код ЄДРПОУ 08563553) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 968 грн. 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 02.07.2026. 

Суддя О.О. Прасов