Справа №613/2389/25 Провадження № 2/613/313/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Уварової Ю.В.,
за участі секретаря Макушинської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/2389/25 провадження № 2/613/313/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому представник просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 1639075 від 01.06.2024 у розмірі 26 159,99 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що 01.06.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту № 1639075.
У кредитному договорі сторони погодили всі істотні умови, зокрема щодо розміру кредиту, строку кредитування, відсотків за користування кредитом.
Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме надало позичальнику можливість розпоряджатися кредитними коштами, а позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом.
27.06.2025 ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 1639075 від 01.06.2024.
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку чим виникла заборгованість за кредитним договором, тому ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» змушене звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою суду від 23.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб.
15.01.2026 до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду у зв`язку з тим, що він є військовослужбовцем та не має змоги особисто прибути в судове засідання. 
В подальшому, а саме 27.01.2026 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якій відповідач просив визнати за ним обов`язок сплати тільки тіла кредиту, відмовити у стягненні відсотків та штрафних санкцій (пені) або зменшити їх до мінімального розміру, відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. як неспівнмірних та необґрунтованих, у разі задоволення позову частково – зазначити про можливість добровільного виконання рішення без стягнення виконавчого збору, при ухваленні рішення врахувати той факт, що він є військовослужбовцем.
30.01.2026 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача просив задовольнити позов у повному обсязі з урахуванням оплати суми кредиту. 
Представник позивача зазначив, що Кредитний договір укладений між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та Відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України. За взаємною згодою сторони погодили, що сума кредиту складає 4000 грн., строк кредиту 359 днів. 
Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору, здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та підтверджується копією листа платіжного провайдера - ТОВ «ПЕЙТЕК». Зарахування кредитних коштів на платіжну карту Відповідача відбулось через систему Pay Tech, на підставі укладеного між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ "ПЕЙТЕК" Договору про організацію переказу грошових коштів № 06062022-1 від 06.06.2022.
Крім того, укладаючи Кредитний договір, сторони, передбачили нарахування Процентів. Пунктом 1.5.1. Договору передбачено стандартну процентну ставку, яка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. Договору. Пунктом 1.5.2. передбачено знижену процентну ставку, яка становить 1,425% в день, та зазначено про умови її застосування.
Також представник позивача зазначив, що у період з 01.06.2024 по 27.06.2025 Відповідачем здійснено оплати на рахунок Первісного кредитора в розмірі 1200,01 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 0,01 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 1200,00 грн.
За даними поденного розрахунку заборгованості, сформованого Первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладання Договору, а саме: з 01.06.2024 по 27.06.2025 (Дата укладання Договору факторингу), у Відповідача перед Первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії Договору у розмірі 20400 грн.
У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту – процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких
визначається договором.
Розділом 6 Договору № 1639075 від 01.06.2024 передбачено відповідальність Споживача за невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом у вигляді штрафу у розмірі 200,00 грн., на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 40,00 грн., починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Фактом невиконання та/або неналежного виконання зобов`язання є несплата або сплата не в повному обсязі чергового платежу та/або неповернення кредиту у строки, встановлені Договором та Графіком платежів, що підтверджується матеріалами справи.
У зв`язку з наведеним, вимога про стягнення штрафу у сумі 1760,00 грн. є законною та обґрунтованою.
Крім того, представник позивача звернув увагу суду на те, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони від 21 серпня 2014 року 322/2/7142. Однак позивачу ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідні документи Відповідачем не надавалися. В матеріалах справи відсутні докази надсилання таких документів Первісному кредитору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та Позивачу до моменту звернення з Позовною заявою до суду.
Отже, п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», не може підлягати застосуванню у спірних правовідносинах.
Щодо витрат на професійну правову допомогу, представник позивача зазначив, що стороною позивача документально доведено, що позивачем понесено витрати на професійну правову допомогу, тому у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат.
10.02.2026 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач частково визнав позов, а саме в частині заборгованості за тілом кредиту. Щодо відсотків та штрафних санкцій - відповідач просив відмовити або зменшити їх розмір. У стягненні витрат на професійну правову допомогу відповідач просив відмовити у повному обсязі.
Ухвалою суду від 13.03.2026 задоволено клопотання позивача про витребування в АТ КБ «Приватбанк» доказів.
Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у відповіді на відзив просив розглянути справу без участі представника позивача.
Від відповідача ОСОБА_2 також надійшла заява про розгляд справи без його участі. 
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено, що 01.06.2024 між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір № 1639075 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний». Договір укладено в електронній формі та підписано ОСОБА_1 електронним підписом із використання одноразового ідентифікатора Н553 01.06.2024 о 13.03 год. (а.с.77-81).
Згідно з п.п.1.3, 1.4 кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 4 000 грн; строк кредиту 360 дні. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів. Відповідно до п.1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.
Додатком 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 1639075 від 01.06.2024 є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Вказаний додаток підписано ОСОБА_1 електронним підписом із використання одноразового ідентифікатора Н553 о 13.03 год. (а.с.81 зворот).
Крім того, в матеріалах справи наявний Паспорт споживчого кредиту, в якому також викладені усі істотні умови кредитного договору. Вказаний документ підписано ОСОБА_1 електронним підписом із використання одноразового ідентифікатора М376 01.06.2024 о 13.03 год. (а.с.65-66).
Відповідно до листа ТОВ «Пейтек» Вих. № 20250702-890 від 02.07.2025, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Слон кредит»: 01.06.2024 о 13.03 год. на суму 4000,00 грн., за номером транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 7у264996-6887-4d6a-b5be-54833bd6a906, номер транзакції в системі ТОВ «Слон Кредит» - 16390751717236217. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 . Код авторизації – НОМЕР_2 , Банк-еквайр - АТ «ПУМБ» (а.с.73).
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Слон Кредит», за ОСОБА_1 обліковується заборгованість за кредитним договором № 1639075 від 01.06.2024 станом на дату відступлення права грошової вимоги, а саме 27.06.2025, яка становить 26 159,99 грн., що складається з тіла кредиту у розмірі 3999,99 грн., відсотків у розмірі 20 400,00 грн. та штрафів/пені у розмірі 1760,00 грн. (а.с.69).
Згідно з рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», учасник одноособово вирішив змінити найменування Товариства на ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» /а.с.42/. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).
В силу положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»  визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Проаналізувавши вказані норми закону та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку що між первісним кредитором та відповідачем 01.06.2024 було укладено кредитний договір № 1639075 у формі електронного документа з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», оскільки без отримання листа на адресу електронної пошти і смс - повідомлення, без здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі позивача, цей правочин, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі». Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується листом ТОВ «Пейтек» Вих. № 20250702-890 від 02.07.2025, у якому зазначено про успішне перераховання коштів на платіжну картку клієнта від ТОВ «Слон кредит»: 01.06.2024 о 13.03 год. на суму 4000,00 грн., за номером транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - 7у264996-6887-4d6a-b5be-54833bd6a906, номер транзакції в системі ТОВ «Слон Кредит» - 16390751717236217. Призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 . Код авторизації – НОМЕР_2 , Банк-еквайр - АТ «ПУМБ». 
Зазначене узгоджується із висновками Верховного суду, які викладені у постанові від 12 лютого 2025 року по справі 679/1103/23, в яких зазначено, що довідка про перерахування за допомогою платіжної системи кредиту на вказану позичальником картку є належним доказом отримання відповідачем кредитних коштів.
На виконання ухвали Богодухівського районного суду Хрківської області від 13.03.2026 АТ КБ «Приватбанк» надано інформацію про те, що в банку на ім`я ОСОБА_1 емітовано карту № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ). По рахунку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) було зарахування коштів на суму 4000,00 грн. 01.06.2024, призначення: FUIB MoneyTransfer, Visa Direct.
Отже, факт укладення кредитного договору та отримання відповідачем кредитних коштів підтверджено матеріалами справи.
Крім того, відповідач не заперечував факту отримання кредитних коштів.
27.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (Фактор) та ТОВ «Слон Кредит» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 27062025, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові права грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зоблвязань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.45-48).
Відповідно до п. 1.2. Договору факторину, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників згідно Додатку № 3, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
Відповідно до Акту прийому-передачі реєстру боржників, клієнт ТОВ «Слон Кредит» передав, а фактор ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» прийняв реєстр боржників кількістю 1555 боржників на загальну суму 75 296 112, 83 грн. (а.с.53 зворот).
Крім того, 30.06.2025 ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підписали Додатковий договір № 1 до Договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025, яким змінили пункт 3.5 розділу 3 Договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025 та Розділ ІІ № 27062025 від 27.06.2025 (а.с.54).
З Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025 вбачається, що ОСОБА_1 (порядковий номер 916) є боржником за кредитним договором № 1639075, сума заборгованості становить 26 159, 99 грн., з яких: 3999,99 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 20400,00 грн. - заборгованість за відсотками, 1760,00 грн. - заборгованість за пенею (а.с. 71-72).
Відповідно до змісту платіжної інструкції № 7210 від 01.07.2025, ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ УКРАЇНА" сплатило ТОВ "СЛОН КРЕДИТ" кошти в сумі 3 750 423,44 грн. в рахунок оплати за Дог. факторингу № 27062025 від 27.06.2025 Без ПДВ (а.с. 19).
В матеріалах справи міститься повідомлення про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 1639075 від 01.06.2024, що було направлено ОСОБА_1 , в якому було запропоновано повернути кошти у розмірі 26 159,99 грн. новому кредитору (а.с.67).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, суд вважає, що матеріалами справи підтверджено факт набуття ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором про надання споживчого кредиту № 1639075 від 01.06.2024.
Враховуючи, що кредитні кошті відповідачем позивачу не повернуті, з урахуванням факту часткового погашення заборгованості, суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 3999,99 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача відсотків, суд зазначає про таке.
Як вбачається з кредитного договору, стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. кредитного договору.
Знижена процентна ставка дорівнює 1,425% в день та застосовується відповідно до наступних умов.
Якщо Споживач до 16.06.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, Споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання Споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для Споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. При цьому, Споживач розуміє та погоджується, що застосування зниженої процентної ставки є виключно його правом отримання індивідуальної знижки лише як учасника Програми лояльності та лише за умови виконання ним вимог для її застосування, передбачених цим Договором. Споживач погоджується, повністю розуміє та поінформований, що у разі невикористання Споживачем права на отримання знижки (невиконання умов для отримання знижки) застосовується стандартна процентна ставка, при цьому застосування стандартної процентної ставки без знижки, не є зміною процентної ставки, порядку її обчислення та порядку сплати у бік погіршення для Споживача, оскільки надання кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, ОСОБА_1 здійснив часткове погашення заборгованості у розмірі 1440,01 грн., яка була зарахована 21.06.2024 відповідно до п. 5.3. Договору, а саме в першу чергу зараховано 240, 00 грн. на погашення штрафу, 1200,00 грн. зараховано на погашення заборгованості за відсотками, та 0,01 грн. зараховано як сплату заборгованості за тілом кредиту.
Враховуючи, що відповідач сплатив кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів, як передбачено п. 1.5.2. Договору, однак не виконав умови щодо терміну сплати заборгованості, суд доходить висновку, що підстави для застосування зниженої процентної ставки відсутні.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Слон Кредит», ОСОБА_1 має заборгованість за відсотками за кредитним договором № 1639075 від 01.06.2024 у розмірі 20 400,00 грн.
Суд не погоджується із вказаним розміром заборгованості за відсотками з огляду на таке.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24 грудня 2023 року) (далі Закон № 3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп. 6 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, згідно з п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Відтак, згідно з вказаним Законом максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати: протягом перших 120 днів з дня набрання ним чинності, тобто, з 24 грудня 2023 року до 21 квітня 2024 року - 2,5 %; протягом наступних 120 днів, тобто з 22 квітня 2024 року до 19 серпня 2024 року - 1,5 %; починаючи з 20 серпня 2024 року, - 1%.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав кредитні кошти 01.06.2024, отже до даних правовідносин підлягають застосуванню положення ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, яким врегульовано питання щодо застосування максимального розміру денної процентної ставки.
Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році.
Отже, за період з 01.06.2024 по 19.08.2024 (80 днів) підлягає застосуванню процентна ставка у розмірі 1,5 % (зокрема така процентна ставка передбачена і умовами кредитного договору).
Враховуючи, що нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом, тому за період:
з 01.06.2024 по 20.06.2024 відсотки за користування кредитом становлять 1200,00 грн. (1,5 % х 4000 х 20 днів);
з 21.06.2024 (дата часткового погашення заборгованості) по 19.08.2024 відсотки за користування кредитом становлять 3599,99 грн. (1,5 % х 3999,99 грн. х 60 днів).
Виходячи з положень ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», за період з 20.08.2024 по 26.05.2025 (кінцева дата кредитування) підлягає застосуванню процентна ставка у розмірі 1 %.
Отже, за період з 20.08.2024 по 26.05.2025 відсотки за користування кредитом становлять 11 199, 97 грн. (1 % х 3999,99 грн. х 280 днів).

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив при ухваленні рішення врахувати той факт, що він є військовослужбовцем.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України ", введено в Україні воєнний стан із 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
У статті 1, 2 даного Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
З наданих відповідачем даних, зокрема копії витягу із наказу командира вч НОМЕР_5 (по стройовій частині) № 103 від 06.04.2025, вбачається, що ОСОБА_1 з 06.04.2025 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.
Згідно з копією довідки, виданої командиром вч НОМЕР_5 , молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації у вч НОМЕР_5 .
Крім того, відповідачем надано суду копію довідки, видану командиром вч НОМЕР_5 , відповідно до якої молодший сержант ОСОБА_1 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку зі збройною агресією російської федерації проти України у період з 06.04.2025 по 14.08.2025, з 01.09.2025 по теперішній час.
Також, відповідачем надано суду копію довідки, видану командиром вч НОМЕР_5 , відповідно до якої молодший сержант ОСОБА_1 брав(-ла) участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку зі збройною агресією російської федерації проти України у період з 06.04.2025 по 14.08.2025, з 01.09.2025 по 25.01.2026.
В частині 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей» (в редакції, яка була чинна на момент укладення кредитного договору) визначено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Аналізуючи вказані норми, суд доходить висновку, що проценти за користування кредитом не нараховуються:
-військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період ;
-військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову;
-а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України.
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Дослідивши надані відповідачем докази щодо проходження військової служби, суд доходить висновку, що надані докази підтверджують його статус особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», щодо звільнення мобілізованого позичальника від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом.
Враховуючи відомості, які містяться, зокрема у довідках, виданих командиром вч НОМЕР_5 (Формі 5 та Формі 12), у тому числі щодо періоду участі ОСОБА_1 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій і Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах і в період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв?язку зі збройною агресією російської федерації проти України, суд вважає, що у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитом за період з 06.04.2025 по 27.05.2025.
За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом за періоди:
з 01.06.2024 по 20.06.2024 у розмірі 1200,00 грн.;
з 21.06.2024 по 19.08.2024 у розмірі 3599,99 грн. 
з 20.08.2024 по 05.04.2025 у розмірі 9159, 98 грн. (1% х 3999,99 грн. х 229 днів)
Всього з відповідача на користь позивача підлягають стягненню відсотки у розмірі 13 959, 97 грн.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК Укра/їни передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, враховуючи, що відповідач належним чином умови кредитного договору не виконав, з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість у загальному розмірі 17 959, 96 грн. (3 999, 99 грн. + 13 959,97 грн.).

Щодо стягнення штрафу/пені, то у суду також відсутні підстави для їх стягнення на підставі ч.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей».

Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає про таке.
З п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України вбачається, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.  Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.  Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником позивача надано:
- копію Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024, укладеного між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М.М. (а.с.16);
- копію акту № 12543 прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 19.11.2025, згідно з яким вартість наданих послуг становить 10 000,00 грн. (а.с.70);
- копію заявки № 12543 на виконання доручення до Договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10.12.2024 (а.с.75);
- копію рахунку на оплату № 12543-19/11-2025 від 19.11.2025 щодо наданої адвокатом Столітнім М.М. ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» правової допомоги вартістю 10 000,00 грн. (а.с.68).
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Верховного Суду від 18.07.2024 у справі № 638/6000/22 вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22 вказав на те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Відповідач ОСОБА_1 просив відмовити у стягненні витрат на професійну правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн., оскільки такі витрати є неспівмірними та необґрунтованими.
Враховуючи, що суду надано належні докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу.
Водночас, вирішуючи питання про розмір таких витрат, суд зазначає про таке.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Отже, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд, виходячи з положень ст.137 ЦПК, керуючись у тому числі такими критеріями, як обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи ціну позову, перелік послуг, що був наданий адвокатом позивачу у цій справі, час, витрачений адвокатом на надання послуг, категорію та складність справи, наявність усталеної судової практики з розгляду подібних справ, а також той факт, що позов задоволено частково, доходить висновку, що заявлені представником позивача вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 3 000,00 грн. 
Враховуючи, що позов задоволено на 68,65 % (17 959,96 х 100 % / 26 159,99), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 662 грн. 98 коп.

Щодо вимоги відповідача про зазначення у рішенні суду про можливість добровільного виконання рішення суду без стягнення виконавчого збору, то положення ст. 265 ЦПК України не передбачають окремого зазначення можливості добровільного виконання рішення суду без стягнення виконавчого збору, а відповідач не позбавлений права добровільно виконати рішення суду до відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» про стягнення заборгованості – задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (03150, м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, код ЄДРПОУ 44559822) заборгованість за Договором № 1639075 від 01.06.2024 у розмірі 17 959 (сімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 96 копійок), судовий збір в розмірі 1 662 (одна тисяча шістсот шістдесят дві гривні 98 копійок), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 (три тисячі гривень), а всього – 22 622 (двадцять дві тисячі шістсот двадцять дві гривні 94 копійки).

В іншій частині - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», місцезнаходження: 03150,м. Київ, вул. Загородня, 15, офіс 118/2, код ЄДРПОУ 44559822.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 .

Суддя