13.05.2026 
Справа № 331/3541/26
Провадження № 3/331/1152/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року     м. Запоріжжя
Суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Клименко Л.В., за участі потерпілої ОСОБА_1 , представника потерпілої – адвоката Заболотної Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у відношенні
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Преображенка Оріхівського району Запорізької області, громадянки України, іпн: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП
ВСТАНОВИВ:
13 квітня 2026 року приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 , знаходячисьза адресою: АДРЕСА_2 , будучи особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, вчинила домашнє насильство психологічного характеру відносно свої доньки ОСОБА_1 , у ході якого висловлювала словесні образи нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого завдала шкоди психічному здоров`ю потерпілої, чим порушила п. 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
ОСОБА_2 в призначене судове засідання з`явилась, була ознайомлена з правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, однак за власним бажанням залишила зал судового засідання, у зв`язку з чим вона не була допита в якості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті інкримінованого їй адміністративного правопорушення. 
З огляду на положення ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП не є обов`язковою.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання про можливість розгляду даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на підставі доказів, долучених до матеріалів справи.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 пояснила суду, що вона разом з матір`ю ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_3 проживають за адресою: АДРЕСА_2 , де винаймають житло, оскільки мають статус внутрішньо переміщеної особи. 12.04.2026 року вона разом з бабусею перебувала у сусідки, де вони і переночували, оскільки напередодні між її матір`ю ОСОБА_2 та вітчимом стався конфлікт із застосуванням фізичного насильства. У зв`язку з тим, що її мати зловживає алкоголем, внаслідок чого в родині відбуваються постійні сварки, вони з бабусею прийняли рішення змінити місце проживання. 13.04.2026 року вони разом з бабусею повернулись на адресу проживання, щоб забрати деякі речі, однак її мати перешкоджала вільному доступу до житла, посилаючись на те, що може їх впустити лише в присутності працівників поліції, у зв`язку з чим вона звернулась до відповідного правоохоронного органу. Після приїзду екіпажу поліції вона та бабуся отримали вхід до квартири, однак її матір вчинила гучний конфлікт, в ході якого висловлювала словесні образи нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою відносно неї, також погрожувала вигнати її з квартири. Внаслідок вказаних подій вони разом із бабусею з 14.04.2026 року перебувають на тимчасовому цілодобовому перебуванні у спеціалізованій службі «Притулок для осіб, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі (із функцією кризової кімнати)» Запорізького міського центру соціальних служб. Крім того зазначила, що вона є студенткою вищого навчального закладу, проте її матір не давала їй можливості навчатися, оскільки забрала ноутбук. Повернутися до навчання вона змогла за допомоги соціальних працівників. 
Представник потерпілої – адвокат Заболотна Р.В. підтвердила факт проживання ОСОБА_1 разом з бабусею у «Притулку для осіб, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі (із функцією кризової кімнати)».
Вислухавши пояснення потерпілої та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
При цьому диспозиція ч. 3 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
З досліджених матеріали справи, суд приходить до висновку, що провина ОСОБА_2 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, повністю підтверджена фактичними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 785319 від 13.04.2026 року в сукупності з інформаційною довідкою працівника поліції від 13.04.2026 року (а.с. 2), письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с. 3), письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_1 (а.с. 4), письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с. 5), копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 13.04.2026 року (а.с. 6), копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 657737 від 13.04.2026 року (а.с. 7), копією постанови Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 10.12.2025 року, яка набрала законної сили, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (а.с. 12-18), які узгоджуються з обставинами, вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи.
На підставі викладеного, судом встановлено, що в діях ОСОБА_2 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, а саме, вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь психологічного характеру (погрози, образи), внаслідок чого завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілого, особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за ст. 173-2 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, суду відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.
Крім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
За правилом ст. 283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 252, 283, 284 КУпАП, суд
ПОСТАНОВИВ:
Застосувати відносно  ОСОБА_2  за вчинене нею адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шістдесятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень. (Одержувач: ГУК у Запорізькій області 21081100; ЄДРПОУ: 37941997; Банк: Казначейство України (ЕАП); Рахунок: UA558999980313060106000008479; ККДБ: 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції»).
Сягнути з  ОСОБА_2  на користь держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок. (Отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Номер рахунку (IBAN): UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106, Судовий збір (стягувачем є Державна судова адміністрація України).
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Олександрівський районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП.

Суддя        Л.В. Клименко