Єдиний унікальний номер 719/993/25
Номер провадження 2/719/303/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 червня 2026 року   м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:
головуючої судді - Луців О.В.,
за участю секретаря - Скрипник Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадженняв м. Новодністровськ, Чернівецької області, цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

30 жовтня 2025 року засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд») в суд надійшла заява ТОВ «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором в розмірі 63645,18 грн. та судових витрат, що складаються із витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн.
В обгрунтування позову вказує, що 21 вересня 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір № 0973003723/3, відповідно до якого ОСОБА_1 . Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ч. 6 і 12 п. 1 ст. З, ст. 12, п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», ч. 1 ст. 205 Цивільного Кодексу України), в якості аналога власноручного підпису Позичальника. Відповідно до умов Договору позики Позичальнику надано кредит в розмірі 3910.00 грн., строк користування кредитом - 30 днів, строк дії Договору – 3 роки, відсоткова ставка – 1.75 % за один день користування кредитом. 16.12.2021 року було укладено договір № 16-12/21, відповідно до якого ТОВ "Інфінанс" відступило на користь ТОВ «Кредит капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №0973003723/3. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Кердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0973003723/3. Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 0973003723/3.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №0973003723/3 від 21.09.2020р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 151776,58 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3910,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 113106,68 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 34759,90 грн. 
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності ТОВ «Коллект центр» просить стягнути заборгованість у розмірі 63645,18 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3910,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 59735,18 грн., а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн.
02 грудня 2025 року було ухвалено заочне рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області у справі №719/993/25, позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 63645,18 грн. та судові витрати в розмірі 18422,40 грн.
08 травня 2026 року в суд надійшла заява від відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, в якій останній зазначив, що повного тексту заочного рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 02.12.2025 року у справі №719/993/25 не отримував. Копію позовної заяви з додатками, ухвалу про відкриття провадження, судові повістки та інші матеріали справи фактично не отримував, у зв`язку з чим не був обізнаний про перебування зазначеної справи у провадженні суду, не мав можливості подати відзив, заперечення, докази та повідомити суд про проходження ним військової служби. Про наявність судової справи та ухваленого заочного рішення ОСОБА_1 дізнався лише 21 квітня 2026 року, коли його банківські рахунки були арештовані у межах виконавчого провадження, відкритого на підставі зазначеного заочного рішення. Таким чином, пропуск строку на подання заяви про перегляд заочного рішення був зумовлений тим, що він фактично не отримував судових документів, не був обізнаний про розгляд справи та ухвалення рішення, а також проходить військову службу з 31 січня 2025 року у військовій частині НОМЕР_1 . На момент відкриття провадження у справі, направлення судових повісток, проведення судових засідань та ухвалення заочного рішення перебував на військовій службі, у зв`язку з чим фактично не мав можливості отримувати кореспонденцію за адресою реєстрації, відстежувати судову справу, подавати процесуальні документи та брати участь у судових засіданнях. 
Вказує, що не визнає позовні вимоги ТОВ «Коллект центр» у заявленому та задоволеному судом розмірі. Позивач просив стягнути 63 645,18 грн., з яких: тіло кредиту — 3 910,00 грн.; проценти — 59 735,18 грн. При цьому із заочного рішення вбачається, що загальний розмір заборгованості за розрахунками позивача становив 151 776,58 грн., однак позивач, посилаючись на принципи розумності, співмірності та пропорційності, просив стягнути меншу суму — 63 645,18 грн. Вважає, зазначену суму заборгованості очевидно завищеною та неспівмірною із сумою фактично заявленого тіла кредиту 3 910,00 грн. Стягнення процентів у розмірі 59 735,18 грн. при тілі кредиту 3 910,00 грн. є надмірним, непропорційним та таким, що створює істотний дисбаланс прав і обов`язків сторін на шкоду споживачу.
Окрім того, зауважив, що договір № 0973003723/3 було укладено 21.09.2020 року, сума кредиту становила 3 910,00 грн, а строк користування кредитом — 30 днів. Отже, первісний строк користування кредитом закінчився орієнтовно у жовтні 2020 року. Водночас позивач заявив до стягнення проценти, які у багато разів перевищують суму основного боргу. Вважає, що суд не надав належної оцінки тому, що строк користування кредитом становив саме 30 днів, а строк дії договору не може автоматично ототожнюватися зі строком правомірного користування кредитними коштами та не дає кредитору права безмежно нараховувати проценти. Договір, на підставі якого заявлено позов, був укладений 21.09.2020 року, а строк користування кредитом становив 30 днів. Позов подано до суду лише 30.10.2025 року, тобто через значний проміжок часу після укладення договору та закінчення первісного строку кредитування. 
Також зазначив, що заочним рішенням з нього стягнуто 16 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Вважає зазначену суму неспівмірною зі складністю справи, обсягом виконаної роботи, ціною позову та характером спору. Справа є типовою справою про стягнення заборгованості за мікрокредитним договором. Позовна заява та додані до неї документи мають шаблонний характер, а позивач є професійним стягувачем заборгованості, який системно звертається до судів з аналогічними позовами. Крім того, витрати на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн. є непропорційними порівняно з тілом кредиту 3 910,00 грн. та фактично у понад чотири рази перевищують суму основного боргу.
А тому просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 02.12.2025 року у справі №719/993/25 та скасувати його.
12 травня 2026 року від представника позивача Ткаченко М.М. надійшло заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, в якій остання зазначила, що ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не пропущено строку позовної давності, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19 » № 540-ІХ від 30.03.2020 Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, який передбачає, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року в Україні запроваджено карантин, який продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022, № 1428 від 23.12.2022 року до 30.04.2023 року. 
Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, чинного на момент звернення позивача до суду з позовом, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 строки, цього Кодексу визначені статтями 257, продовжуються на строк його дії. 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України воєнного стану», Закону України «Про правовий режим на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та затверджувався Верховною радою України та діє до цього часу. Таким чином, враховуючи, що до введення воєнного стану загальний строк позовної давності не минув, на момент звернення позивача до суду з позовом діяв правовий режим воєнного стану, а відповідно, позовна заява подана в межах строку позовної давності.
Щодо нарахованих відсотків представник позивача вказала, що у розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано, з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, нарахування здійснювались відповідно до умов Кредитного договору. Відповідно до пропозиції укласти договір, строк дії кредитного договору – 36 календарних місяців. Відповідно до умов Договору позики Позичальнику надано кредит в розмірі 3 910.00 грн., відсоткова ставка – 1,75 % за один день користування кредитом в межах строку дії Договору – 36 календарних місяців з дня підписання Договору (п.2.5 Правил) з остаточним терміном повернення кредиту не пізніше строку, визначеного Сторонами. Нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося відповідно до умов цього договору в межах строку дії кредитного договору. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. Всі інші умови, які визначають порядок і умови надання ТОВ «ІНФІНАНС» грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Договору та Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством і Позичальником, викладені у правилах, з якими ознайомився Позичальник до укладення Договору, та які є невід`ємною частиною Договору (Оферти та Акцепту Оферти). Отже, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами Договору.
До підписання договору позичальнику було надано всі можливості для ознайомлення з умовами договору, в тому числі розміщена інформація на сайті товариства, Крім того, зважаючи на вільний порядок укладення договору, позичальник мав необмежений час для вибору строку та суми позики, а також для ознайомлення з умовами які він сам обрав та прийняття зваженого рішення. Позичальник засвідчив факт належного ознайомлення з умовами Договору, в тому числі підписавши Договір, в якому визначені розмір та порядок нарахування відсотків. Таким чином, доводи відповідача є нічим іншим як непогодженням з позовними вимогами, без належного правового обґрунтування, з урахуванням визначеності правомірності правочину. 
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу зазначила, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Проте відповідач не наводить обґрунтування неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Не заслуговують на увагу посилання відповідача на досвід адвоката та обсяг складеного документу, оскільки сторонами погоджено саме такі умови надання юридичної допомоги. Заперечення відповідача не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та є лише особистою думкою відповідача. Отже, такі твердження є припущеннями. 
Крім того, акцентують увагу, що договірні відносини між позивачем та Адвокатським об`єднанням за Договором є виключно цивільно-правовими правовідносинами між сторонами цього договору і не впливають на жодні права відповідача у справі. Вони мають на меті лише обумовлені угодою обов`язки та відповідні дії сторін даного договору, що не суперечать правовим нормам та не зачіпають інтереси третіх осіб. Відтак, будь-які посилання на цей договір з метою доведення порушень прав відповідача є необґрунтованими. Також, висловлюючись щодо порядку обчислення гонорару, наголошує, що розмір гонорару визначається лише за погодженням стороною надавачем послуг та клієнтом, а відповідач не вправі втручатися в ці правовідносини. А тому, в разі неврахування судом умов договору про надання правової допомоги, щодо порядку обчислення гонорару та черговості виконання зобов`язань за цим договором, може бути розцінене як не дотримання принципу свободи договору, закріпленому в ст. 627 ЦК України.
20 травня 2026 року ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області скасовано заочне рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 02.12.2025р. по справі №719/993/25 і призначено справу до судового розгляду на 03 червня 2026 року о 10 год. 30 хв., яке було відкладено на 16 червня 2026 року о 16 год. 45 хв.
В судове засідання сторони не з`явились.
Представник позивача Ткаченко М.С. в прохальній частині позовної заяви просила розгляд справи проводит за відсутності представника товариства, інших клопотань представником позивача подано не було.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання через підсистему «Електронний суд», 03.06.2026р. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у поданій заяві відповідач не порушував питання про зупинення провадження у справі у зв`язку з проходженням ним військової служби та відповідного клопотання не заявляв.
Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги положення ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності сторін по справі.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що відповідно до умов, викладених в Оферті, ця Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка – анкета становлять єдиний документ – Договір.
Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. розділу І Правил, ці Правила визначають порядок і умови надання Товариством грошових коштів у позику на умовах фінансового кредиту, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов Договору та Електронного договору, а також регулюють відносини, що виникають між Товариством і Позичальником (надалі за текстом іменуються – «Сторони»). Дані Правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні ст. 641, 644 Цивільного кодексу України, укласти договір позики на умовах, що встановлені Товариством і застосовуються у разі подання фізичною особою ¬ Потенційним позичальником заявки на сайті Товариства: www.moneyboom.ua (далі – Сайт Товариства) на отримання позики та здійснення інших дій, що передбачають дані Правила. Електронний договір укладається на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФІНАНС» за однією з наведених далі електронних адрес: www.moneyboom.ua з використанням ІТС.
Згідно із п. 1.16. розділу І Правил Електронний Договір або Договір – домовленість між Товариством та Позичальником, де визначені істотні умови, права та обов`язки Сторін щодо отримання та повернення Кредиту. Електронний договір генерується Інформаційно-телекомунікаційною системою Товариства, оформлюється та підписується Сторонами в електронній формі в порядку передбаченому умовами цих Правил. Ці Правила, становлять невід`ємну частину укладеного Електронного договору або Договору.
У п. 5.1. розділу ІІ Правил передбачено, що у разі прийняття Товариством позитивного рішення про надання Потенційному позичальнику Фінансового кредиту Товариством, Інформаційно-телекомунікаційна система Товариства генерує індивідуальну частину Електронного договору - Пропозицію укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що є офертою на укладення Договору фінансового кредиту та містить всі істотні умови (у тому числі шляхом включення у текст оферти гіперпосилань на Правила та їх умови, що включаються до Договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до Правил, які розміщено на Сайті Товариства). Товариство розміщює Оферту в Особистому кабінеті Позичальника про що інформує Потенційного позичальника в Особистому кабінеті, а також шляхом надсилання відповідного повідомлення на номер телефону Позичальника та/або електронний лист на електронну пошту, вказану в Електронній заявці/Заявці. Форма Оферти наведена у Додатку №1 до Правил.
Пунктом 5.3. розділу ІІ Правил визначено, що Потенційний позичальник надає згоду (акцепт) з Офертою на отримання Фінансового кредиту та укладення Договору фінансового кредиту шляхом направлення повідомлення Товариству засобами ІТС, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме шляхом введення у спеціальному полі під Акцептом, отриманого від Товариства Одноразового ідентифікатору (Електронний підпис) та натиснення іконки «відправити/підписати». Зазначена іконка може стати активною лише після заповнення Електронної заявки, ознайомлення з Правилами, ознайомлення з Офертою, Ознайомлення з умовами Акцепту та введення у спеціальне поле Одноразового ідентифікатора. Позичальник визнає всі документи, підписані з використанням Електронного підпису еквівалентними за значенням із документами, укладеними в письмовій формі. Позичальник підтверджує свою повну обізнаність з усіма істотними умовами Електронного договору у момент його підписання шляхом використання Електронного підпису.
Відповідно до п.п. 5.4, 5.5, 5.6. розділу ІІ Правил після підпису Електронного повідомлення Позичальником, зазначене повідомлення надходить в Інформаційно-телекомунікаційну систему Товариства та свідчить/повідомляє Товариство про те, що Позичальник надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Товариства щодо укладання Електронного договору з Позичальником. Після зазначених дій Електронний договір між Товариством та Позичальником вважається укладеним і Товариство здійснює дії передбачені умовами укладеного Електронного договору щодо перерахування коштів Позичальнику на його картковий рахунок, за реквізитами банківської платіжної картки, зазначеній в Електронній заявці/Заявці. На Підтвердження укладення Електронного Договору, Товариство розміщує в Особистому кабінеті Позичальника підписані електронним підписом Оферту, Акцепт, Електрону заявку, та Правила, які містять серед іншого: умови і порядок обміну (повернення) кредиту; найменування Товариства, його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо фінансової послуги. У разі укладення Потенційним позичальником Договору фінансового кредиту, за умови отримання Товариством документів, в порядку пункту 5.7. цих Правил (за наявності вимоги Товариства), Товариство здійснює перерахування грошових коштів Позичальнику. Товариство надає Фінансовий кредит Позичальнику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі фінансового кредиту, на рахунок Банківської платіжної картки, зазначеної в Особистому кабінеті Позичальника або Заявці (Електронній заявці) або через Систему грошових переказів.
Пропозиція (Оферта) укласти Договір надання позики та надання кредиту згідно Заявки-анкети № 3265703 від 21.09.2020 року підписано Кредитодавцем, а Акцепт оферти на укладання Договору надання позики та отримання кредиту згідно Заявки-анкети № 3265703 від 21.09.2020 року підписано Позичальником, електронним цифровим підписом (одноразовий ідентифікатор в якості особистого підпису), який було надіслано за допомогою СМС-повідомлення на телефонний номер зазначений Позичальником в особистому кабінеті на сайті Кредитодавця.
Підписанням Акцепту оферти від 21 вересня 2020р. на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0973003723/3 від 21 вересня 2020р. та отримання кредиту згідно та Заявки – анкети № 3265703 від 21 вересня 2020р., ОСОБА_1 підтвердив, що самостійно перед укладанням Договору повністю ознайомився з Правилами, викладеними на веб-сайті Товариства, Проектом Договору і який відповідає умовам даного Договору, та погоджуюся з ними. 
Як вбачається із Пропозиції укласти Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0973003723/3 від 21 вересня 2020р. (оферта) та надання кредиту згідно з Заявкою – анкетою №3265703 від 21 вересня 2020р. та Акцепту оферти від 21 вересня 2020р. на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0973003723/3 від 21 вересня 2020р. та отримання кредиту згідно та Заявки – анкети № 3265703 від 21 вересня 2020р. сторони погодили розмір кредиту в сумі 3910,00 грн. Строк користування кредитом 30 днів; строк дії Договору 3 роки. Відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 2052,75 грн., за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; ?номінальна відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, застосовується у випадках передбаченими Правилами; номінальна річна відсоткова ставка 638,75%, застосовується у випадках передбаченими Правилами; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 2 052,75 грн., при використанні Номінальної відсоткової ставки; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75%, при використанні Номінальної відсоткової ставки. Максимальна відсоткова ставка 3,5% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; ?максимальна річна відсоткова ставка 1277,5%, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить: 4105,50 грн., за умови неналежного виконання умов Договору; реальна річна процентна ставка за кредитом становить 1277,5%, за умови неналежного виконання умов Договору (а.с. 10-11).
Отримання відповідачем ОСОБА_1 21 вересня 2020 року за Договором №0973003723/3 підтверджується листом ТзОВ «Універсальні платіжні рішення», за підписом генерального директора Є. Веліканова, з якого вбачається, що кошти перераховано на номер картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua – 66993698, що відповідає номеру картки, який вказаний ОСОБА_1 у Заявці-Акеті на отримання кредиту №3265703 (а.с. 32).
Таким чином, судом встановлено, що відповідачем отримано кошти та сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків.
Як вбачається із розрахунку заборгованості по кредитному договору №0973003723/3 від 21.09.2020р., складеному ТОВ «Інфінанс» за період 21.09.2020 року по 16.12.2021 року (а.с. 36-40), ОСОБА_1 не вносив жодного платежу на погашення кредитної заборгованості. 
Відтак, станом на 16 грудня 2021 року, в ОСОБА_1 перед ТОВ «Інфінанс» наявна заборгованість за тілом кредиту 3910,00 грн. та за відсотками 59735,18 грн. (згідно зрозрахунком позивача). 
16 грудня 2021 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 16-12/21 (а.с. 41-45).
За умовами п. 2.1., 2.4. Договору факторингу № 16-12/21 від 16.12.2021р., за цим Договором Клієнт – Первісний Кредитор зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги, а Фактор зобов`язується, здійснивши Фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до Боржників, що належить Клієнту, і стає Новим Кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між Клієнтом і боржниками. За ким Договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання усіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право Вимоги за яким передається.
Відповідно до Реєстру Боржників до Договору факторингу № 16-12/21 від 16.12.2021р. ТОВ «Вердикт капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача Лапчука на загальну суму 63645,18 грн., з яких сума основного боргу за кредитом 3910,00 грн., сума заборгованості за відсотками 59735,18 грн. (а.с. 52).
Відтак, станом на 10 січня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №0973003723/3 від 21.09.2020р. становить 117016,18 грн., з яких за тілом кредиту за тілом кредиту 3910,00 грн. та за відсотками 113106,18 грн.
Згідно з п. 2.5. Договору факторингу № 16-12/21 від 16.12.2021р., Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі.
Так 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, за умовами п.2.1. якого, за ним Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та Ка 3 до цього Договору (надалі також - Реєстр Боржників), включаючи права вимога до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом-«Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.
Відповідно до Реєстру Боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ «Коллект центр» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на загальну суму заборгованості 117016,18 грн., з яких за тілом кредиту за тілом кредиту 3910,00 грн. та за відсотками 113106,18 грн. (а.с. 69).
При цьому, ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» коштів від ОСОБА_1 на погашення заборгованості по Кредиту нові кредитори не отримували.
Враховуючи відсутність будь-яких погашень по Кредиту зі сторони ОСОБА_1 після відступлення права вимоги, згідно із розрахунку заборгованості станом на 25.10.2025р. заборгованість відповідача перед ТОВ «Коллект центр» складає 117016,18 грн., з яких за тілом кредиту за тілом кредиту 3910,00 грн. та за відсотками 113106,18 грн. (а.с. 34).
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені ст.203 ЦК України. Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України такий правочин може бути визнаний судом недійсним.
У п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
У ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму і є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Отже, якщо форма договору електронна, то і підписувати його потрібно електронним підписом.
Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Дана позиція висловлена в постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду ВС від 12.01.2021р. по справі № 524/5556/19 (провадження №61-16243св20).
Як вбачається з матеріалів справи, а саме заявки на отримання кредиту №3265703 від21.09.2020р., Акцепту оферти від 21 вересня 2020р. на укладення Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0973003723/3 від 21 вересня 2020р., відповідач вказав своє ім`я, паспортні дані, ідентифікаційний номер, номер карткового рахунку, електронну адресу, місце проживання, а також смс з кодом, що свідчить про використання одноразового ідентифікатора при здійсненні підпису стороною кредитного договору, зокрема, здійснення підпису ОСОБА_1 .
Враховуючи вищенаведене, провівши аналіз законодавства у сфері комерційної концесії, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 уклав Кредитний договір №0973003723/3 від 21 вересня 2020р. на суму 3910,00 грн. на умовах строковості та платності, погодивши як строк кредитування, так і умови застосування процентної ставки.
Отримання відповідачем ОСОБА_1 21 вересня 2020 року за Договором №0973003723/3 підтверджується листом ТзОВ «Універсальні платіжні рішення», за підписом генерального директора Є. Веліканова, з якого вбачається, що кошти перераховано на номер картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua – 66993698, що відповідає номеру картки, який вказаний ОСОБА_1 у Заявці-Акеті на отримання кредиту №3265703.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач отримав кошти та сторонами узгоджено істотні умови кредитного договору, зокрема, розмір кредиту, строк кредитування, строк дії договору, процентна ставка та порядок нарахування відсотків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір відповідно до ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
У ч. 2 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України закріплено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 ЦК України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Порушенням зобов`язання згідно з ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та сплати процентів. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
За приписами ч. 1 ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
У ч. 1 ст. 1082 ЦК України вказано, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Окрім того, згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що до ТОВ «Коллект центр» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором №0973003723/3 від 21.09.2020р.
Оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач ОСОБА_1 не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості. 
Однак, суд не погоджується із визначеним розміром заборгованості стосовно стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості по відсоткам у розмірі 59735,18 грн. 
Згідно з умовами договору №0973003723/3 від 21.09.2020р. строк кредиту складає 30 днів. Таким чином, строк кредитування сплив 21 жовтня 2020 року.
Матеріали справи не містять підтверджень про наявність умов договору щодо порядку пролонгації строку кредитування. Тому, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді умови пролонгації за кредитом.
Аналогічні роз`яснення містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 .
При цьому, таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до з статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вищенаведене, підстави для нарахування та сплати відсотків за період з 22.10.2020р. по 16.12.2021р. відсутні. Розрахувати відсотки необхідно в межах строку дії договору, тобто за 30 днів, починаючи з 21.09.2020р. по 21.10.2020р.
Згідно із розрахунком заборгованості (а.с. 36-40), за період з 21.09.2020р. по 21.10.2020р. ОСОБА_1 нарахована заборгованість по відсотках у розмірі 2052,90 грн. Відсотки, які нараховані після 21.10.2020р. стягненню не підлягають.
Отже, стягненню підлягає заборгованість за відсотками лише у розмірі 2052,90 грн. 
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, тобто необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №0973003723/3 від 21.09.2020р. в загальному розмірі 5962,90 грн., що складається із: заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 3910,00 грн.; заборгованості за нарахованими процентами – 2052,90 грн.
При цьому, суд погоджується із доводами представника позивача про те, що товариство не пропустило строк позовної давності при зверненні до суду із вищевказаними позовними вимогами, внаслідок наступного.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020 Перехідні та прикінцеві положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, який передбачає, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року в Україні запроваджено карантин, який продовжено на всій території України згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020, № 956 від 13.10.2020, № 1236 від 09.12.2020, № 104 від 17.02.2021, № 405 від 21.04.2021, № 611 від 16.06.2021, № 855 від 11.08.2021, № 981 від 22.09.2021, № 1336 від 15.12.2021, № 229 від 23.02.2022, № 630 від 27.05.2022, № 928 від 19.08.2022, № 1428 від 23.12.2022 року до 30.04.2023 року. 
Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, чинного на момент звернення позивача до суду з позовом, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану 259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 строки, цього Кодексу визначені статтями 257, продовжуються на строк його дії. 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації по відношенню до України, відповідно пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України воєнного стану», Закону України «Про правовий режим на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та затверджувався Верховною радою України та діє до цього часу.
Отже, враховуючи, що до введення воєнного стану загальний строк позовної давності не минув, на момент звернення позивача до суду з позовом діяв правовий режим воєнного стану, а відповідно, позовна заява подана в межах строку позовної давності.
Окрім того, суд не вбачає підстав для зменшення розміру нарахованих боржнику відсотків через їх непропорційний та неспівмірним характер, з огляду на висновки суду про підставність позовних вимог в частині нарахованих відсотків лише на суму 2052,90 грн. 
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За звернення до суду із позовом до ОСОБА_1 ТОВ «Коллект центр» сплачено 2422,40 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №0566610039 від 20.10.2025р. (а.с. 7). 
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі суд дійшов до наступного висновку.
Згідно з частинами 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
В своїй постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 п.п.145, 147 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. 
Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом даної справи, останній підтверджує наданими документами, а саме, Договором №01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024р., укладеного між ТОВ «Коллект центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», копією заявки про надання юридичної допомоги №849 від 01.09.2025р., копією витягу з акту №14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025р.
Вищезазначеними документами підтверджується сплата ТОВ «Коллект центр» витрат на правову (правничу) допомогу в розмірі 16000,00 грн.
З огляду на викладене, з урахуванням складності справи, зокрема, належності її до малозначних справ, враховуючи співмірність та пропорційність понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, ціни позову, типовість даної категорії справ, зважаючи на те, що позовні вимоги задоволено частково, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов переконливого висновку, що розмір витрат на професійну правову допомогу, який відповідатиме принципу розумності, співмірності, пропорційності та справедливості, повинен становити 10000,00 грн.
При цьому, враховуючи часткове задоволення позову, з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Коллект центр» підлягає стягненню судовий збір в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог, що становить 226,95 грн. (2422,40 грн.*5962,90 грн./63645,18 грн.); витрати на професійну правничу допомогу в пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог з розрахунку 10000,00 грн. (співмірні витрати на правову допомогу), що становить 936,89 грн. (10000,00 грн.*5962,90 грн./63645,18 грн.).
В іншій частині судові витрати покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.
На підставі ст. 8, 42 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 203-207, 509, 526-527, 530, 610-612, 625, 626, 628, 629, 633-634, 638, 639, 1048-1050, 1054-1055, 1056-1, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про споживче кредитування», керуючись ст.ст. 2-4, 7-13, 15, 17-19, 23, 76-82, 89, 92, 95, 133, 137, 141, 223, 240, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-275, 279-284, 288-289, 352, 354-355, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр»(адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306; код ЄДРПОУ 44276926) до  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр»(адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306; код ЄДРПОУ 44276926) заборгованість за Договором №0973003723/3 від 21 вересня 2020 року в розмірі 5962,90 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дві гривні 90 копійок), що складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) – 3910,00 грн. (три тисячі дев`ятсот десять гривень 00 копійок); заборгованості за нарахованими процентами – 2052,90 грн.(дві тисячі п`ятдесят дві гривні 90 копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (адреса місця знаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306; код ЄДРПОУ 44276926) судові витрати у розмірі 1163,84 грн. (одна тисяча сто шістдесят три гривні 84 копійки), що складаються з судового збору в розмірі 226,95 грн. (двісті двадцять шість гривень 95 копійок) та витрат на правову допомогу в розмірі 936,89 грн. (дев`ятсот тридцять шість гривень 89 копійок).
На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду безпосередньо або через Новодністровський міський суд Чернівецької області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: