Справа № 279/965/26
Номер рядка звіту 79
Провадження № 2/279/1288/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" квітня 2026 р. 

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення невиплачених при звільненні одноразової матеріальної допомоги, додаткової матеріальної допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В :  
Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення невиплачених при звільненні одноразової матеріальної допомоги, додаткової матеріальної допомоги, матеріальної допомоги на оздоровлення та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. 
В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вона працювала на посаді чергової по залізничній станції Ушомир, виробничого підрозділу служби роботи станцій Коростенського регіону, регіональної філії «Південно-Західна залізниця», яка є одним з підрозділів Акціонерного товариства «Українська залізниця» 38 років 2 місяці 23 дні, звідки звільнилась 03.11.2025 за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, на підставі статті 38 КЗпП України. В виробничому підрозділі служба роботи станцій Коростенського регіону, регіональної філії «Південно-Західна залізниця» заключений та діє колективний договір. В пункті 8.23 діючого Колективного договору встановлено, що адміністрація виробничого підрозділу регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця» зобов`язується при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, виплачувати одноразову матеріальну допомогу в розмірі п`яти середньомісячних заробітків. Станом на день її звільнення з роботи, середньомісячний заробіток становив 16 211,32 грн., відповідно в день звільнення роботодавець мав виплатити одноразову матеріальну допомогу в розмірі 81 056,60 грн.. В другому абзаці пункту 8.23 Колективного договору передбачено, що адміністрація зобов`язується у разі звільнення працівників за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (за віком, за віком на пільгових умовах, за вислугу років) протягом двох місяців після настання цього права виплачувати їм додаткову матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті в таких розмірах при стажі роботи в галузі: понад 35 років - 5 середньомісячних заробітків. Оскільки вона сумлінно працювала весь свій трудовий шлях та стаж її роботи на залізничному транспорті становив на день звільнення повних 38 років, роботодавець в день звільнення мав їй виплатити гарантовану колективним договором додаткову матеріальну допомогу у розмірі 5 (п`яти) середньомісячних заробітків додаткового середньомісячного заробітку, що дорівнює 81056,60 грн.. Інформація про зобов`язання роботодавця виплатити мені одноразову та додаткову матеріальні допомоги відповідно до пункту 8.23 Колективного договору відображена у наказі про моє звільнення (з приміткою - після окремого рішення керівництва AT «Укрзалізниця»), проте рішення керівництва підрозділу або ж AT «Укрзалізниця» жодним чином не впливає на обов`язок роботодавця виконати вимоги статті 116 КЗпП України та провести зі мною остаточний розрахунок в день її звільнення та виплатити при цьому всі належні мені кошти саме у день звільнення. В пункті 3.10. Колективного договору передбачено обов`язок адміністрації з виплати працівникам підрозділу матеріальної допомогу на оздоровлення в розмірі 6 (шести) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Працюючи у виробничому підрозділі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» у 2022 році у відповідності до пункту 3.10 Колективного договору, вона писала заяву про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі визначеному колективним договором, яка була адресована керівництву підрозділу. Оскільки прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2022 році становив 2481,00 грн, сума матеріальної допомоги на оздоровлення, яку роботодавець мав виплатити становить 14886 грн.. У 2023 році вона писала заяву про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі визначеному колективним договором, яка була адресована керівництву підрозділу. Прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році становив 2684,00 грн, сума матеріальної допомоги на оздоровлення, яку роботодавець мав виплатити становить 16104 грн.. Також у 2024 році вона писала заяву про виплату матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі визначеному колективним договором, яка була адресована керівництву підрозділу. Прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 році становив 2684,00 грн., сума матеріальної допомоги на оздоровлення, яку роботодавець мав виплатити становить 16104 грн.. Однак роботодавець в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця по сьогоднішній день належну мені матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022,2023 та 2024 роки в загальній сумі 47 094,00 грн. не виплатив. У зв`язку з тим, що Відповідач не провів з нею остаточний розрахунок при звільненні саме в день її звільнення, та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду з цим позовом пройшло 155 календарний день (з 03 листопада 2025 по 16 лютого 2026 року включно), з відповідача на її користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, який на момент звернення до (з 03 листопада 2025 по 16 лютого 2026 року включно) становить 75800,60 грн..
Просить стягнути з відповідача на її користь невиплачених при звільненні одноразової матеріальної допомоги в розмірі п`яти середньомісячних заробітків в сумі 81056,60 грн., додаткової матеріальної допомоги в розмірі п`яти середньомісячних заробітків в сумі 81056,60 грн., матеріальної допомоги на оздоровлення за 2022-2023 та 2024 роки в сумі 47094,00 грн., та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 75800,60 грн., а всього 285007,80 грн..
Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідачем подано відзив на позвну заяву в якому просить в задоволенні позову відмовити, обгрунтовуючи тим, що відповідно до наказу № 276/ОС від 17.10.2025 року ОСОБА_1 звільнена з роботи, за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком з 03.11.2025. Форма №П-4 бланку наказу про звільнення передбачає зазначення стандартних написів щодо нарахування та виплати коштів працівникам при звільненні. Зокрема у вищезазначеному наказі зазначено: «Компенсувати за невикористані 41 дні відпустки: в тому числі 20 днів за період 11.08.2021-31.12.2023, 4 дні за період 01.01.2024-10.08.2024, 8 днів за період 11.08.2024-10.08.2025, 9 днів за період 11.08.2025-03.11.2025». «Виплатити одноразову матеріальну допомогу у розмірі п`яти середньомісячних заробітків при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку 
з виходом на пенсію та додаткову матеріальну допомогу у розмірі п`яти середньомісячних заробітків за сумлінну працю на залізничному транспорті, передбачену п.8.11 колективного договору на 2001-2005 рік, пролонгованого на 2006-2025р.р., 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення, передбачені п.3.9 з змінами та доповненнями до колективного договору на 2001-2005р.р., пролонгованого на 2006-2025 р.р. (за 2022 рік), 6 прожиткових мінімумів наоздоровлення, передбачені п.3.9 з змінами та доповненнями до колективного договору на 2001-2005р.р., пролонгованого на 2006-2025 р.р. (за 2023рік), 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення, передбачені п.3.9 з змінами та доповненнями до колективного договору на 2001-2005р.р., пролонгованого на 2006-2025 р.р. (за 2024 рік) (стаж роботи 38р. 2міс. 23дн.). Виплату провести після отримання окремого рішення керівництва АТ «Укрзалізниця». Однак, на дату звільнення Позивача (03.11.2025) окремого рішення керівництва АТ «Укрзалізниця» про виплату чи відновлення виплати вищезазначених матеріальних допомог, передбачених умовами Колективного договору, не було, тому фактичне нарахування та виплата цих коштів Позивачу у день звільнення не проведено.У день звільнення 03.11.2025 року позивачу, згідно повідомлення про нараховані та виплачені суми працівнику при звільнені від 03.11.2025 року платіжною інструкцією №745298 від 03.11.2025 було перераховано 13 500 грн. (компенсація за невикористану відпустку при звільненні) та 1 699 грн. 37 коп. заробітної плати, всього у сумі 15 199 грн. 37 коп. Отже, у день звільнення Позивача з роботи АТ «Укрзалізниця» виплатило всі кошти, право на отримання яких вона мала станом на дату звільнення з роботи. 
24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку із військовою агресією рф на території України введений воєнний стан, який неодноразово продовжений і триває на даний час. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Указ Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 передбачає можливість обмеження такого права в умовах введеного воєнного стану. АТ «Укрзалізниця» є товариством, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83 «Про затвердження переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави». У зв`язку з цим, 14.03.2022 правлінням АТ «Укрзалізниця» прийнято рішення (протокол № Ц-54/31 Ком.т.) про деякі питання оплати праці працівників АТ «Укрзалізниця. Зокрема, п. 1.1.4 вказаного рішення вирішено на період дії правового режиму воєнного стану в Україні керівникам регіональних філії, філії, структурних (виробничих) підрозділів, апарату управління АТ «Укрзалізниця» забезпечити реалізацію наступного заходу: інші додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги, призупинити. Згідно листа № ЦЦУП-10/195 від 25.03.2022, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами), відповідно до вимог Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.2022 №2136-ІХ та на виконання рішення правління від 14.03.2022 №Ц-45/31 Ком.т. керівникам структурних підрозділів апарату управління АТ «Укрзалізниця» та керівникам регіональних філій, філій направлено до виконання перелік кодів видів оплат, за якими проводитиметься нарахування на період дії правового режиму воєнного стану. Згідно даного переліку, нарахування та виплата матеріальної допомоги на оздоровлення (вид оплати № 392), одноразової матеріальної допомоги працівникам, які виходять на пенсію вперше, в залежності від стажу роботи на залізничному транспорті відповідно до умов колективного договору (код виплати № 602) призупиняється на період дії воєнного стану з 24.03.22 відповідно до норм ЗУ "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" від 15.03.2022 № 2136-ІХ. Таким чином, з березня 2022 року інші додаткові виплати, передбачені Колективним договором укладеним між адміністрацією і Дорожнім комітетом профспілки ДТГО «Південно-Західна залізниця» на 2001-2005 роки, пролонгованого на 2006-2025 роки були призупинені. Рішення правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 (протокол № Ц-54/31 Ком.т) це локальний акт, яким врегульовано питання оплати праці та інших виплат всіх працівників відповідача в період воєнного стану, який відповідно до п. 3.7.5 Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками був погоджений з Профспілкою залізничників та транспортних будівельників України. Отже, рішення про призупинення виплати матеріальної допомоги є спільним рішенням роботодавця та працівників, направленим на стабілізацію роботи Товариства та забезпечення мінімально необхідних соціальних гарантій працівників в умовах воєнного стану.Тобто, дія призупинення виплат була здійснена на легітимних підставах і у встановлений спосіб. Рішенням правління АТ «Укрзалізниця» 24 жовтня 2022 року (витяг з протоколу № Ц-54/90 від 24 жовтня 2022 року) (додається) було ухвалено рішення про часткове відновлення виплат працівникам передбачених колективними договорами, а саме: «здійснити нарахування та виплату працівникам «АТ Укрзалізниця», які звільнилися/будуть звільнені у період з лютого 2022 року одноразової матеріальної допомоги залежно від стажу роботи в галузі при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку із виходом на пенсію та додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті відповідно до пункту 3.2.21 Галузевої угоди, виплати яких були призупинені відповідно до підпункту 1.1.4 пункту 1.1 рішення правління від 14 березня 2022року. Нарахування та виплату матеріальної допомоги зазначеної у п. 13.1 цього рішення, проводити в хронологічній послідовності відповідно до її виникнення, починаючи з листопада 2022 року, згідно з графіком погашення, який буде затверджено та доведено додатково директором з управління персоналом та соціальної політики або особою, яка виконує обов`язки директора з управління персоналом та соціальної політики. На підставі даного рішення 05.09.2023 року та 06.12.2023 року директором з управління персоналом та соціальної політики АТ «Укрзалізниця» затверджено графіки виплати працівникам АТ «Укрзалізниця» одноразової матеріальної допомоги при виході на пенсію згідно з пунктом 3.2.21. Галузевої угоди, згідно яких працівникам, які вперше звільнилися з роботи у зв`язку з виходом на пенсію в березні 2022 року відповідні виплати провести в грудні 2023 року, і т.д. Аналогічне рішення було прийнято й щодо тих працівників які звільнилися в 2023 році - рішення правління АТ «Укрзалізниця» 17.07.2023 року (витяг з протоколу № Ц-85/44 від 17.07.20232) та тих, що звільнилися в 2024 році - рішення правління АТ «Укрзалізниця» 14.10.2024 року (витяг з протоколу № Ц- 82/62 від 14.10.2024). Для працівників АТ «Укрзалізниця», що звільнилися з роботи у зв`язку з виходом на пенсію у 2025 році і до даного моменту зазначені графіки виплат поки що не розроблені, але вони будуть формуватися в процесі розрахунку з працівниками Залізниці за попередніми графіками. Виходячи із послідовності зазначених графіків. Позивачу обов`язково буде сплачено одноразову матеріальну допомогу при виході на пенсію згідно умов колективного договору, згідно хронології графіків виплат. Згідно листа АТ «Укрзалізниця» №Ц-5-1.5-25/122-25 від 04.04.2025 року: «На виконання протоколу засідання штабу АТ «Укрзалізниця » з ефективності № Ц-1-1.5-25/47-25 від 28.03.2025 щодо розроблення плану дій з операційної ефективності АТ «Укрзалізниця» та у зв`язку з проведенням заходів щодо оптимізації витрат для забезпечення фінансової стабільності товариства починаючи з 01.04.2025 та до окремого рішення керівництва, виплати одноразової матеріальної допомоги залежно від стажу роботи в галузі при звільненні працівника вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, а також додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті зупинено та наголошено про необхідність проведення роз`яснювальної роботи з працівниками, що призупинення зазначених виплат-це тимчасові, превентивні дії для забезпечення сталої роботи товариства. На періодпризупинення виплат керуватись графіком виплат працівникам АТ «Укрзалізниця» одноразової матеріальної допомоги при виході на пенсію за 2024 рік та спільним роз`ясненням з Профспілкою залізничників і транспортних будівельників України від 06.09.2022 № Ц/3-91/1459/Цпроф/3022, де чітко зазначено про збереження права на отримання основної та додаткової матеріальної допомоги при звільнені на пенсію на період дії воєнного стану та протягом 2-ох місяців (або терміну передбаченого колективним договором) починаючи з дати припинення або скасування режиму воєнного стану. При стабілізації фінансового стану товариства зазначені виплати будуть відновлені першочергово». Це тимчасові дії для забезпечення сталої роботи товариства, при стабілізації фінансового стану товариства зазначені виплати будуть відновлені першочергово. З 01.07.2024 рішенням правління АТ «Укрзалізниця» від ТІ червня 2024 року (витяг з протоколу №Ц-82/39) зупинена дія окремих положень колективних договорів АТ «Укрзалізниця», регіональних філій, філій та їх структурних (виробничих) підрозділів, якими передбачено надання матеріальної допомоги на оздоровлення. Разом з тим, пунктом 4 вищезазначеного рішення передбачено: «Можливість та умови нарахування і виплати працівникам АТ «Укрзалізниця» та особам, які перебували у трудових відносинах з АТ «Укрзалізниця» під час дії рішення правління від 14.03.2022 (протокол №Ц-54/31Ком.т.) матеріальної допомоги на оздоровлення, за період з 24.02.2022 до 30.06.2024, в розмірі та на умовах, передбачених колективними договорами АТ «Укрзалізниця», регіональних філій, філій та їх структурних (виробничих) підрозділів, визначати окремими рішеннями правління на кожен рік. При цьому можливість та умови таких виплат за 2022 рік визначити не пізніше грудня 2024». Позивачем не додані докази на яких ґрунтується позовна заява, а саме: позивач не надав копії заяв про надання матеріальної допомоги на оздоровлення, наказів про надання щорічної відпустки на не менше 14 календарних днів, що також свідчить про недоведеність останнім своїх позовних вимог. Виплата матеріальної допомоги при виході на пенсію та на оздоровлення була призупинена не з вини АТ «Укрзалізниця», а була зумовлена обставинами непереборної сили, які встановлені висновком Торгово- промислової палати України №2024/02/0-7/1 від 28.02.2022, у зв`язку з чим відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку, передбаченого статтею 117 КЗпП України щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. ОСОБА_1 було звільнено з роботи відповідно до наказу (розпорядження) № 276/ОС від 17.10.2025 року про припинення трудового договору (контракту) з 03.11.2025 (останній оплачений робочий день). Число робочих днів у періоді з 3.11.2025 по 16.02.26 року, які мають бути оплачені складає 75 робочих днів (з урахуванням ч.б ст.6 Закону України«Про організацію трудових відносин в умовах військового часу», яким зупинена дія ст.73 КЗпП України щодо визначення святкових і неробочих днів). 715,10 грн. (середньоденна заробітна плата)х75 (робочих днів) = 53632,50грн. Розглядаючи подібні спори після 19.07.2022, суд повинен брати до уваги співмірність заявленої до стягнення суми відшкодування з огляду на конкретні обставини справи (зокрема, розмір простроченої заборгованості, її співвідношення із середнім заробітком, поведінку сторін тощо). Такі висновки зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2025 №489/6074/23. Необхідно звернути увагу Суду, що середньозважені ставки кредитів у національній валюті за даними Національного банку України на протязі 2025-2026 року, в середньому становили 35, 1 % річних. Тобто, за умови отримання кредиту Позивачем у розмірі 209207,20грн. (81056,60грн.+14886грн.+16104грн.+16104грн.), за його користування протягом періоду 75 робочих днів, він сплатив би 15075 грн. процентів згідно наступного розрахунку (209207,20 грн х 35,1% (середні ставки кредитів) =73432 грн річних: 365 днів = 201 грн х 75 робочих днів= 15075 грн). Отже, саме така сума є пропорційна в якості середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в разі стягнення заявлених сум на користь позивача. Згідно з ч.2 ст.233 КЗпП України, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник може звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату усіх сум, що належать працівникові при звільненні, - в тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Позивач була звільнена з роботи 03.11.2025 року, 03.11.2025 їй було вручено повідовлення про нараховані та виплачені суми працівнику при звільненні та трудову книжку, а також проведено всі розрахунки з ним. Таким чином, тримісячний строк на право звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду для такої вимоги для нього закінчився 04 лютого 2026 року. Позивачу було достовірно відомо про порушення його права, оскільки в день звільнення одноразову та додаткову матеріальну допомогу при виході на пенсію та матеріальну допомогу на оздоровлення він не отримав, про що зазначено в наказі, а саме, що виплата буде проведена після отримання окремого рішення керівництва АТ «Укрзалізниця». Позивач звернувся до суду з таким позовом 16 лютого 2026 року. Будь-яких поважних причин пропуску строку, встановленого законом, не вказав, доказів на підтвердження такого не надав. Застосувати позовну давність у справі та відмовити в задоволенні позову.
Позивачем подано відповідь на відзив, відповідачем заперчення на відповідь на відзив.
Представник відповідача в задоволенні позову просить відмовити.
Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Відповідно до статті 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту трудових прав позивача у вигляді стягнення невиплати належних йому сум при звільненні.
Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Частиною першої статті 47 КЗпП визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у статті 116 К3пП.
Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП (в редакції станом на час виникнення правовідносин) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Підставою заявлених позовних вимог позивач зазначає невиплату всіх належних їй сум при звільненні відповідно до вимог КЗпП та умов колективних договорів.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК). Достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 80 ЦПК). 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала на посаді чергової по залізничній станції Ушомир, виробничого підрозділу служби роботи станцій Коростенського регіону, регіональної філії «Південно-Західна залізниця», яка є одним з підрозділів Акціонерного товариства «Українська залізниця», стаж роботи 38 років 2 місяці 23 дні.
В виробничому підрозділі служба роботи станцій Коростенського регіону, регіональної філії «Південно-Західна залізниця» заключений та діє колективний договір. 
Зі змісту п. 8.23 Колективного договору встановлено, що адміністрація виробничого підрозділу регіональної філії «Південно-Західна залізниця» AT «Укрзалізниця» зобов`язується при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію, виплачувати одноразову матеріальну допомогу в розмірі п`яти середньомісячних заробітків. 
В другому абзаці пункту 8.23 Колективного договору передбачено, що адміністрація зобов`язується у разі звільнення працівників за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію (за віком, за віком на пільгових умовах, за вислугу років) протягом двох місяців після настання цього права виплачувати їм додаткову матеріальну допомогу за сумлінну працю на залізничному транспорті в таких розмірах при стажі роботи в галузі: понад 35 років - 5 середньомісячних заробітків. 
В пункті 3.10. Колективного договору передбачено обов`язок адміністрації з виплати працівникам підрозділу матеріальної допомогу на оздоровлення в розмірі 6 (шести) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. 
Колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених органів (стаття 10 КЗпП).
Відповідно до статті 13 КЗпП та статті 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» зміст колективного договору визначається сторонами.
Статтею 13 КЗпП визначено, що у колективному договорі встановлюються взаємні обов`язки роботодавця та працівника, зокрема, щодо встановлення форм, системи, розмірів заробітної плати і інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.). Колективним договором встановлюються додаткові, порівняно з чинним законодавством і угодами, гарантії.
Відповідно до статті 18 КЗпП та статті 5 Закону України «Про колективні договори та угоди» умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.
Частиною 2 статті 97 КЗпП визначено, що форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.
Відповідно до наказу № 276/ОС від 17.10.2025 року ОСОБА_1 звільнена з роботи, за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком з 03.11.2025. 
У наказі про звільнення зазначено: «Компенсувати за невикористані 41 дні відпустки: в тому числі 20 днів за період 11.08.2021-31.12.2023, 4 дні за період 01.01.2024-10.08.2024, 8 днів за період 11.08.2024-10.08.2025, 9 днів за період 11.08.2025-03.11.2025». «Виплатити одноразову матеріальну допомогу у розмірі п`яти середньомісячних заробітків при звільненні працівників вперше з роботи у зв`язку з виходом на пенсію та додаткову матеріальну допомогу у розмірі п`яти середньомісячних заробітків за сумлінну працю на залізничному транспорті, передбачену п.8.11 колективного договору на 2001-2005 рік, пролонгованого на 2006-2025р.р., 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення, передбачені п.3.9 з змінами та доповненнями до колективного договору на 2001-2005р.р., пролонгованого на 2006-2025 р.р. (за 2022 рік), 6 прожиткових мінімумів наоздоровлення, передбачені п.3.9 з змінами та доповненнями до колективного договору на 2001-2005р.р., пролонгованого на 2006-2025 р.р. (за 2023рік), 6 прожиткових мінімумів на оздоровлення, передбачені п.3.9 з змінами та доповненнями до колективного договору на 2001-2005р.р., пролонгованого на 2006-2025 р.р. (за 2024 рік) (стаж роботи 38р. 2міс. 23дн.). Виплату провести після отримання окремого рішення керівництва АТ «Укрзалізниця». 
Однак, на дату звільнення відповідачем не проведено всіх виплат ОСОБА_1 , про що не заперечив і сам відповідач, пославшись на ту, обставину, що п.1.1.4 рішення від 14.03.2022 правлінням АТ «Укрзалізниця» (протокол № Ц-54/31 Ком.т.) про деякі питання оплати праці працівників АТ «Укрзалізниця було вирішено на період дії правового режиму воєнного стану в Україні керівникам регіональних філії, філії, структурних (виробничих) підрозділів, апарату управління АТ «Укрзалізниця» забезпечити реалізацію наступного заходу: інші додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема матеріальної допомоги, призупинено.
Рішення правління АТ «Українська залізниця» № Ц-45/31 Ком.т, яке стало підставою для невиплати позивачу допомоги на оздоровлення за 2021-2025 роки, було прийнято 14 березня 2022 року, в той час як закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі в силу прямої дії статті 58 Конституції України.
Відповідно до статті 9 КЗпП умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.
Стаття 9 КЗпП не вимагає будь-якої процедури визнання недійсними умов договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством.
Аналогічний правовий висновок висловлено в постанові Верховного Суду від 05 лютого 2025 року у справі № 211/7338/23 (провадження № 61-8811св24).
В матеріалах справи відсутні докази попередження позивача про погіршення існуючих умов оплати праці у порядку, передбаченому КЗпП та застосування пункту 1.1.4. рішення правління АТ «Укрзалізниця» № Ц-54/31 Ком.т. про призупинення виплати йому частки заробітної плати, а саме матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги при звільненні, додаткової матеріальної допомоги.  
Таким чином, позивачу належать до виплати суми передбачені Колективним договором, а саме: відповідно до п. 8.23 одноразова матеріальна допомога в розмірі п ’яти середньомісячних заробітків в сумі в сумі 81056,60 гри; відповідно до другого абзацу п. 8.23 додаткова матеріальна допомоги в розмірі п`яти середньомісячних заробітків в сумі 81056,60 грн., виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати позивача в сумі 16211,32 грн. х 5 = 81056,60 грн.. 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2022 року - 2481 гривня.
Відповідно до статті Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року - 2684 гривні.
Відповідно до статті Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 року - 3028 гривень.
Також підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача розмір допомоги на оздоровлення, передбаченої п. 3.10 колективного договору за 2022 рік у розмірі 14 886 грн (2481 грн х 6) та за 2023 і 2024 роки по 16 104 грн (2684 грн х 6), а всього 47094,00 грн..
Оскільки судом беззаперечно встановлено порушення відповідачем строків проведення розрахунку з позивачем, а тому на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку.
Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідача, що число робочих днів у періоді з 3.11.2025 по 16.02.26 року, які мають бути оплачені складає 75 робочих днів (з урахуванням ч.б ст.6 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах військового часу», яким зупинена дія ст.73 КЗпП України щодо визначення святкових і неробочих днів). Таким чином, до виплати підлягає 53632,50 грн. (715,10 грн. середньоденна заробітна плата х 75 робочих днів). 
Враховуючи вищенаведене позов підлягає частковому задоволенню, із утриманням із цих сум установлених законодавством України податків і зборів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2021 року в справі № 9901/407/19).
Водночас, суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач, звертаючись до суду із цим позовом, пропустив встановлені ст.233 КЗпП України строки, що має наслідком залишення позову без розгляду, з огляду на таке.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Враховуючи те, що позивача не було письмово повідомлено про нараховані при звільненні суми матеріальної допомоги на оздоровлення, додаткової матеріальної допомоги за сумлінну працю на залізничному транспорті, одноразової матеріальної допомоги при звільненні, які передбачені Колективним договором до виплати працівнику при звільненні, тому позивач не пропустив встановлений ч.2 ст.233 КЗпП України тримісячний строк на звернення. 
Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, пропорційно до розміру задоволених вимог, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України (0,92%).

Керуючись ст.263-265 ЦПК України, ст.ст.97,115,116,233 КЗпП України, суд - 

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 одноразову матеріальну допомогу в розмірі п`яти середньомісячних заробітків в розмірі 81056 (вісімдесят одна тисяча п`ятдесят шість) грн. 60 коп.; додаткову матеріальну допомогу в розмірі п`яти середньомісячних заробітків в розмірі 81056 (вісімдесят одна тисяча п`ятдесят шість) грн. 60 коп.; матеріальну допомогу на оздоровлення за 2022-2023 та 2024 роки в розмірі 47094 (сорок сім тисяч дев`яносто чотири) грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 53632 (п`ятдесят три тисячі шістсот тридцять дві) грн., 50 коп., а всього 262 839 (двісті шістдесят дві тисячі вісімсот тридцять дев`ять) грн. 70 коп. (з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків і зборів).
Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь ОСОБА_1 2662,06 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.
Сторони:
Позивач –ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації/проживання:   АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач – Акціонерне товариство "Українська залізниця" (АТ "Укрзалізниця"), адреса місця знаходження: 03150, м.Київ,вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ЄДРПОУ 40075815.

Суддя: Невмержицька О.А.