1	Справа № 335/8587/25  2/335/2543/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Чибінової Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2025 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить суд стягнути із останнього на свою користь заборгованість за договором № 7196538 про надання споживчого кредиту від 23.10.2023 у розмірі 16 974,61 грн., з яких: 5 996,40 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 978,21 грн. - сума заборгованості за відсотками, 00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальність «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7196538.
21.11.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №21112024, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» зобов`язується передати (відступити) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги за кредитними договорами, договорами поруки в обсязі та умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 21112024 від 21.11.2024, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 16 974,61 грн.
Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання, після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості.
Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 7196538 від 23.10.2023 у розмірі 16 974,61 грн., що спонукало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернутися до суду із вказаним позовом, який за викладених обставин просить задовольнити.
Заочним рішенням Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 05 листопада 2025 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 7196538 від 23.10.2023 у розмірі 16 974 гривні 61 копійку та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422 гривні 40 копійок.
24.03.2026 через підсистему «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бойка В.В. про перегляд заочного рішення, відповідно до якої представник заявника зазначив, що відповідач ОСОБА_1 участі у справі при ухваленні заочного рішення Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2025 не приймав, копію вказаного рішення не отримував, оскільки перебуває на військовій службі. Про існування рішення дізнався лише 09.03.2026 з Єдиного реєстру судових рішень та в той же день звернувся за правовою допомогою до адвоката Бойка В.В. для подання заяви про перегляд заочного рішення по вказаній справі. У зв`язку з неналежним повідомленням, він був позбавлений законного права на надання суду заперечень та доказів, якими спростовуються позовні вимоги, а також заявляти клопотання.
На заперечення позовних вимог зазначив, що відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. У зв`язку з викладеним просив відмовити у нарахуванні відсотків (штрафу, пені, неустойки). При цьому, вважає, що відсоткова ставка у більше ніж 160 % від суми боргу по будь-яким платежам є незаконною.
Посилаючись на порушення позивчальником умов чинного законодавства України, відповідач просить переглянути заочне рішення суду по кредитного договору про надання споживчого кредиту № 7196538 від 23.10.2023 укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та перерахувати завищену суму заборгованості.
Ухвалою Вознесенівського районний суд міста Запоріжжя від 13.04.2026, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 05 листопада 2025 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.
17.04.2026 через підсистему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення від ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бойка В.В., відповідно до яких, зазначив, що в період укладання кредитного договору по справі відповідач перебував на військовій службі і на даний час виконує службовий обов`язок, на підтвердження чого надав довідки про перебування ОСОБА_1 на військовій службі. Відтак, на військову службу ОСОБА_1 прийнятий з 23.10.2020, тому відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо нього з 01.12.2023 (з дати укладення кредитного договору) не мали нараховуватися проценти за користування кредитом.
22.04.2026 через підсистему «Електронний суд» представником позивача за довіреністю Білотіл А.Г. подано відповідь на відзив, з посиланням на те, що між сторонами укладено договір в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі вдповідача для укладення договору в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання кредитного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. При підписанні кредитного договору відповідачем не було висловлено жодних заперечень або зауважень щодо умов кредитного договору, в тому числі і порядку нарахування відсотків. Умови кредитного договору ОСОБА_1 не виконувались отже нарахування відсотків за користування кредитними коштами відповідно до умов кредитного договору, представник вважає правомірними. Відтак, посилання відповідача на ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є безпідставним, оскільки позивачем не пред`явлено вимоги до суду про стягнення будь-якої пені, будь-яких штрафів за невиконання умов кредитного договору.
Враховуючи вищевикладене, представник позивача вважає, що обставини, на які посилається відповідач у відзиві на позовну заяву, як на підстави для відмови у задоволені позовних вимог є необґрунтовані, недоведені, суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, ряду правових позицій викладених у Постановах ВСУ, а отже є такими що не підлягають задоволенню та не повинні братися судом до уваги.
28.04.2026 через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 в особі представника адвоката Бойка В.В. надійшла заява про долучення до матеріалів справи належним чином завіреної копії військового квитка ОСОБА_1 як доказу перебування на військовій службі під час отримання позики.
Представник позивача належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, разом з тим у позовній заяві та відповіді на відзив просив суд розглянути справу за відсутності представника, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, у заяві про перегляд заочного рішення представник відповідача – адвокат Бойко В.В. просив розглянути справу без участі відповідача та його представника.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані до суду докази у їх сукупності було встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Так, відповідно до приписів ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно вимог ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
За правилами ч. ч. 12, 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Судом встановлено, що 23.10.2023 між Товариством з обмеженою відповідальність «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 7196538 про надання споживчого кредиту, шляхом підписання його електронним підписом позичальника «С1883», та який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача, відповідно до якого відповідачу видано кредит у розмірі 6 500,00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % в день та застосовується у межах строку кредиту.
Підписавши вказану заяву, відповідач підтвердив, що згоден з тим, що ця заява разом з паспортом кредиту та з умовами отримання кредитів та інших послуг, складають кредитний договір, а також, що він ознайомився з кредитним договором та усіма його умовами та отримав їх, та зобов`язується виконувати його умови.
23.10.2023 відповідач ознайомився із таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит по договору про надання фінансового кредиту № 7196538 від 23.10.2023, а саме дата повернення кредиту (17.10.2024) сума кредиту 6 500,00 грн., сума нарахованих процентів 46 566,00 грн., разом до оплати 53 066,00 грн.
Відповідно до картки обліку договору (розрахунок заборгованості), у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 974,61 грн., з яких: 5 996,40 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 978,21 грн. - сума заборгованості за відсотками, 00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами.
Виконання ТОВ "Авентус Україна" своїх обов`язків перед ОСОБА_1 щодо перерахування коштів за договором № 7196538 про надання споживчого кредиту від 23.10.2023 на платіжну картку, вказану у кредитному договорі, підтверджено наявним в матеріалах справи листом ТОФ «Пейтек» від 09.12.2024 № 20241209-1.1, згідно з яким 23.10.2023 на платіжну картку № НОМЕР_1 перераховані кошти в сумі 6 500 грн.
Відповідно до п. 10 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого Постановою Правління НБУ від 03 листопада 2021 року № 113 Договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача (далі - кредитна операція), з урахуванням вимог пункту 9 розділу ІІ цього Положення, повинні містити номер особистого електронного платіжного засобу 6 споживача - сторони договору, з використанням реквізитів якого кредитодавець здійснює кредитну операцію, у форматі ХХХХ НОМЕР_4 (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу).
Крім того, платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише відповідачу, свідчить що попередньо (до зарахування коштів), сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, в тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що договір про надання споживчого кредиту укладено сторонами в електронному вигляді за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а зазначені у ньому умови не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», крім того відсутні належні докази про те, що договір укладено іншою особою, а грошові кошти перераховані на банківську картку, яка відповідачу не належить.
Згідно з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у своїй постанові від 01.07.2024 у справі № 638/161/22 (провадження №61-4022 св 24), без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від відповідача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно відповідачки, які стосуються підписання кредитного договору.
Приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).
21.11.2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №21112024, відповідно до умов якого між ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні між ТОВ «Авентус Україна» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Згідно з Реєстру боржників від 21.11.2024 до Договору факторингу №21112024 від 21.11.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 974,61 грн., з яких: 5 996,40 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 10 978,21 грн. - сума заборгованості за відсотками, 00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами.
Таким чином встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з кредитного договору.
Разом з тим, договір факторингу не визнаний недійсним у встановленому порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена статтею 204 ЦК України, не спростована. Укладений між ТОВ „Авентус Україна" та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» договір факторингу є належним доказом переходу прав вимог до боржника за кредитним договором.
Наданими суду доказами підтверджено факт отримання позивачем права вимоги до відповідача за договором № 7196538 про надання споживчого кредиту від 23.10.2023, таким чином позовна заява в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом кредиту в сумі 5 996,40 грн. підлягає задоволенню.
Щодо стягнення відсотків за договором № 7196538 про надання споживчого кредиту від 23.10.2023, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
На підтвердження обставин поширення на ОСОБА_1 положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» представник відповідача надав суду копію довідки від 27.01.2022 № 720 про перебування ОСОБА_1 на службі у військовій частині НОМЕР_2 з 23.10.2023 по теперішній час; копію військового квитка серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з якого він перебуває на службі у військовій частині НОМЕР_2 .
У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 199/3051/14 (провадження № 61-10861св18) викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей», який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за відсотками почала нараховуватись з 23.10.2023 по 20.11.2024, тобто у період під час якого на відповідача ОСОБА_1 поширювались положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Враховуючи вищевикладене, відсотки за період з 23.10.2023 по 20.11.2024, вказані у розрахунку позивача, у розмірі 10 978,21 грн., не підлягають стягненню з відповідача.
Щодо клопотання позивача про витребування доказів суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк , зазначений у ч. ч. 2, 3 ст. 83 цього Кодексу.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 84 ЦПК України, у клопотанні повинно бути зазначено, обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати.
У прохальній частині відповіді на відзив представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» просив суд витребувати у АТ «АКЦЕНТ – БАНК» інформацію щодо наявності у ОСОБА_1  карткових рахунків відкритих у банку станом на 23.10.2023; інформацію щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку НОМЕР_1 ; інформацію про надходження 23.10.2023 на картковий рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 грошових коштів в сумі 6 500,00 грн.
При цьому, відповідачем не спростовується факт укладання ним договору № 7196538 про надання споживчого кредиту від 23.10.2023, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні клопотання про витребування.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, як позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно задоволеним вимогам, які в даному випадку складають 855,83 грн. (35,33 % задоволених позовних вимог).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором № 7196538 про надання споживчого кредиту від 23.10.2023 у розмірі 5 996 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) гривень 40 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 855 (вісімсот п`ятдесят п`ять) гривень 83 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 03 червня 2026 року.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Н.І. Рибалко