22.06.2026 
ЄУН 328/2110/21
Провадження №1-кп/337/83/2026
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника – адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №42014051100000150 від 11.08.2014, за обвинуваченням 
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Старобешівського району Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, колишнього військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «прапорщик», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді дільничного інспектора прикордонної служби 2 категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби (місце дислокації АДРЕСА_2 ) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІ категорії (тип Б) НОМЕР_2 прикордонного загону (II категорії) Східного регіонального управління (1 категорії) Державної прикордонної служби, у військовому званні «прапорщик», в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 12, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, маючи при собі ввірену йому для службового користування зброю, яка належить на праві оперативного управління військовій частині 9937 - автомат АКС-74, заводський номер НОМЕР_3 , 40 мм гранатомет ГП-25, заводський номер НОМЕР_4 , та бойові припаси до них у невстановленій кількості, 09.08.2014 приблизно о 12 год. 30 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, вчинив дезертирство - самовільне залишення місця служби зі зброєю автоматом АКС-74, заводський номер НОМЕР_3 , 40 мм гранатометом ГП-25, заводський номер НОМЕР_4 та бойовими припасами до них у невстановленій кількості - відділення інспекторів прикордонної служби (місце дислокації АДРЕСА_2 ) відділу прикордонної служби " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", яка дислокується у АДРЕСА_2 , а вільний час використовував на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням обов`язків з військової служби, не маючи на меті подальше продовження виконання обов`язків з військової служби за посадою.
Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5  (in absentia), який показань суду не давав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду не надходило.
При цьому суд враховує, що на підставі ухвали слідчого судді Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 21.07.2021 у межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування.
Під час досудового розслідування повістки про виклик ОСОБА_5 публікувалися в засобах масової інформації, на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_5 , на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України, направлялись та вручались захиснику – адвокату ОСОБА_6 , що був забезпечений державою.
30.07.2021 за результатами досудового розслідування, яке проводилось відповідно до вимог глави 24-1 КПК України, складено обвинувальний акт, який з реєстром матеріалів досудового розслідування було направлено до Токмацького районного суду Запорізької області для розгляду по суті. У зв`язку з вторгненням РФ на територію України, Токмацький районний суд Запорізької області розташований на тимчасово окупованій території.
31.10.2024 ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя відновлено втрачені матеріали кримінального провадження за №42014051100000150 від 11.08.2014 відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України, в частині обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування та розписки захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру досудового розслідування.
На підставі ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2025 відносно ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судовому засіданні брав участь захисник ОСОБА_4 , яка була залучена на стадії підготовчого провадження у суді та була ознайомлена з матеріалами кримінального провадження.
Судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення права на захист та доступ до правосуддя, у зв`язку із чим в судові засідання останній викликався у порядку ст. 323 КПК України. Повістки про його виклик були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр», в подальшому – «Голос України», та шляхом здійснення публікації про виклик на офіційному веб-сайті суду. 
Суд вважає, що наявні у справі чисельні документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , належним чином повідомленого про проведення відносно нього досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від користування своїм правом предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчать про його наміри ухилитися від кримінальної відповідальності.
В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнім його права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п.«g» п.3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Захисник обвинувачуваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися з обвинуваченим. Водночас, захисник у судовому засіданні, реалізуючи право обвинуваченого на захист, висловила свою позицію з приводу пред`явленого обвинувачення. На думку захисника, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не доведена допустимими та належними доказами.Стороною обвинувачення не доведено факт наявності у ОСОБА_5 зброї під час самовільного залишення місця служби. Зпоказів свідків неможливо встановити конкретну зброю, яку отримував ОСОБА_5 під час виходу в прикордонний наряд, а також факт неповернення зброї, яку він отримував. Отже дії обвинуваченого за фактом самовільного залишення військової служби (дезертирства) мають бути кваліфіковані за ч. 1 ст. 408 КК України. Також зазначила, що оскільки з моменту подій минув строк, що перевищує встановлені законом 10 років для тяжких злочинів, наявні правові підстави для закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.
Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України) суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, сприяє забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.
Разом з тим, суд враховує, що тимчасова окупація з боку РФ частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення РФ на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку РФ частини території України є загальновідомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами РФ, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, у зв`язку з чим ці факти не потребують окремого доказування в межах даного кримінального провадження.
За відповідними наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, а в подальшому Міністерства розвитку громад та територій України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», с. Побєда Амвросіївської міської територіальної громади Донецької області, а також с. Кумачове Старобешівського району (після адміністративно-територіальної реформи Кальміуської міської територіальної громади), є тимчасово окупованими територіями України з 07.04.2014.
Під час судового розгляду судом за погодженням з учасниками кримінального провадження були досліджені такі докази, надані стороною обвинувачення:
Так, відповідно до висновку службового розслідування за фактом самовільного залишення несення служби зі зброєю, під час виконання завдань з охорони державного кордону України 09.08.2014 дільничним інспектором прикордонної служби ІІ категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби з місцем дислокації н.п. Победа відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прапорщика ОСОБА_5 (призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 870аг від 10.08.2014 та затвердженого ним же 01.09.2014): комісія у складі підполковника ОСОБА_7 , капітана ОСОБА_8 та майора ОСОБА_9 встановила факт самовільного залишення місця несення служби прапорщиком ОСОБА_5 під час виконання завдань з охорони кордону в умовах особливого періоду. Зокрема, встановлено, що відповідно до плану охорони державного кордону в період часу з 08.00 до 20.00. 09.08.2014 на напрямку Краснодарський (РФ) – Берестове (Україна), з місцем несення служби металева спостережна вежа, що знаходиться в 1000 метрах від Державного кордону та в 5000 метрах від відділення інспекторів прикордонної служби з місцем дислокації АДРЕСА_2 , наказ на охорону державного кордону виконував прикордонний наряд «Прикордонний патруль» у складі прапорщика ОСОБА_5 , старшого солдата ОСОБА_10 , рядового ОСОБА_11 . Приблизно о 12.30 09.08.2014 старший прикордонного наряду «Прикордонний патруль» дільничний інспектор прикордонної служби ІІ категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби з місцем дислокації н.п. Победа відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прапорщик ОСОБА_5 , спустився зі спостережної вежі для справлення природних потреб, та не повернувся. Приблизно о 12.45 09.08.2014 з метою перевірки прибув начальник відділення інспекторів прикордонної служби з місцем дислокації н.п. Победа відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », старший лейтенант ОСОБА_12 , та виявив відсутність старшого прикордонного наряду на місці несенні служби.
З метою з`ясування місця перебування дільничного інспектора прикордонної служби ІІ категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби з місцем дислокації н.п. Победа відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прапорщика ОСОБА_5 , начальником відділення інспекторів прикордонної служби з місцем дислокації н.п. Победа відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшим лейтенантом ОСОБА_12 було зроблено декілька телефонних дзвінків на стільникові телефони за номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , на які прапорщик ОСОБА_5 не відповідав. Після неодноразових спроб додзвонитися, стільникові телефони за номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 були відключенні від мережі.
О 13.00 09.08.2014 начальником відділення інспекторів прикордонної служби з місцем дислокації н.п. Победа відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшим лейтенантом ОСОБА_12 було організовано пошукові заходи з метою з`ясування місця перебування дільничного інспектора прикордонної служби II категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби з місцем дислокації н.п. Победа відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прапорщика ОСОБА_5 .
За результатами яких: було оглянуто лісопосадку що знаходиться поблизу металевої спостережливої вежі, ознак боротьби не виявлено; здійснено перевірку державного кордону України в межах інформаційних попереджувальних знаків № 180-210, ознак порушення державного кордону не виявлено; здійснено опитування дружини та батьків прапорщика ОСОБА_5 , які повідомили що нічого не знають про місце його перебування.
Під час зникнення дільничний інспектор прикордонної служби ІІ категорії групи дільничних інспекторів. прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби з місцем дислокації н.п. Победа відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прапорщик ОСОБА_5 був озброєний 5,45 мм. АКС-74 № НОМЕР_3 - 1 одиниця, 5,45 мм. ПС - 120 шт., 40 мм. ГП-25 № 178217 - 1 од., 40 мм. ВОГ-25 - 10 шт., радіостанція POFUNG.
У висновку також зазначено, що дії ОСОБА_5 знизили боєздатність ІНФОРМАЦІЯ_3 до виконання покладених на них завдань з охорони територіальної цілісності та недоторканності державного кордону України, містять ознаки дисциплінарного проступку та кримінальних правопорушень (ст. 407, 408, 262, 410, 419, 420 КК України). Пом`якшуючих обставин не виявлено, обтяжуючою обставиною визначено вчинення правопорушення при виконанні обов`язків військової служби в особливий період, під час проведення бойових дій з незаконними військовими формування, що є ознакою боягузості.
До вказаного висновку службового розслідування додано:
- письмову доповідь начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 від заступника начальника штабу – начальника відділу прикордонної служби штабу ОСОБА_7 від 01.09.2014 про проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення несення служби 09.08.2014 дільничним інспектором прикордонної служби ІІ категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби з місцем дислокації н.п. Победа відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прапорщиком ОСОБА_5 ;
- пояснення начальнику відділення інспекторів прикордонної служби (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ОСОБА_12 від старшого солдата ОСОБА_10 від 10.08.2014, в яких зазначено, що останній з 8:00 09.08.2014 виконував наказ на охорону Державного кордону України у складі прикордонного наряду «ПП». З ним у складі наряду були: прапорщик ОСОБА_5 – старший наряду та рядовий ОСОБА_11 . По прибутті на місце несення служби старшим прикордонного наряду ОСОБА_5 було організовано службу та погодинне спостереження на вежі кожного зі складу наряду. Близька 12:30, перебуваючи на вежі з рядовим ОСОБА_11 , він почув від старшого наряду пр-ка ОСОБА_5 повідомлення про те, що він відійде до лісопосадки для справляння природних потреб. Приблизного через 5-7 хвилин, перебуваючи на вежі, він побачив рух автомобіля з боку державного кордону, який наближався в їх бік. Як виявилось це був начальник відділення інспекторів прикордонної служби ст. лейтенант ОСОБА_12 . Зачекавши деякий час, о 12:50 ст.лейтенант ОСОБА_12 намагався декілька разів зателефонувати пр-ку ОСОБА_5 , а не дочекавшись відповіді – підняв підрозділ за командою «До бою» і розпочав пошукові дії;
- аналогічні за змістом пояснення начальнику відділення інспекторів прикордонної служби (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ОСОБА_12 від рядового ОСОБА_11 від 10.08.2014;
- пояснення начальнику відділення інспекторів прикордонної служби (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ОСОБА_12 від інспектора прикордонної служби – майстра відділення ІПС (з місцем дислокації н.п. Победа) ОСОБА_14 від 10.08.2014, відповідно до яких він з 8:00 09.08.2014 виконував наказ на охорону Державного кордону України у складі прикордонного наряду «ПСЗНП» та о 08:00 поставив наказ на охорону ДКУ прикордонному наряду «ПП» на чолі з пр-ком ОСОБА_5 . Останній вихід на зв`язок пр.-ка ОСОБА_5 був о 12:30 про що свідчить запис у робочому зошиті чергового ЦУС. 12:45 09.08.2014 начальником віпс ст. лейтенантом ОСОБА_12 під час здійснення перевірки прикордонного наряду «ПП» у складі пр-ка ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 , який ніс службу на металевій спостережній вежі, розташований в 5000 метрів від підрозділу та в 1000 метрів від ДКЦ на напрямку, виявлено відсутність старшого прикордонного наряду пр.-ка ОСОБА_5 . О 13:00 09.08.2014 начальник віпс ст. лейтенант Підручний підняв підрозділ за командою «До бою» та розпочато заходи з пошуку військовослужбовця. З 13:00 до 15:00 здійснено моніторинг лінії ДКУ в межах ІПЗ №180-210, в ході якого ознак порушення ДКУ не виявлено. Під час зникнення ОСОБА_5 був озброєний 5,45 мм. АКС-74 № НОМЕР_3 - 1 одиниця, 5,45 мм. ПС - 120 шт., 40 мм. ГП-25 № 178217 - 1 од., 40 мм. ВОГ-25 - 10 шт., радіостанція POFUNG, отримана по шевській допомозі (волонтер);
- пояснення начальнику відділення інспекторів прикордонної служби (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ОСОБА_12 від інспектора прикордонної служби – чергового відділення ІПС (з місцем дислокації н.п. Победа) ОСОБА_15 від 10.08.2014, відповідно до яких вона з 8:00 09.08.2014 виконувала наказ на охорону Державного кордону України у складі прикордонного наряду «ЧЦУС» та о 08:00 помічник старшого зміни пр-к ОСОБА_14 поставив наказ на охорону ДКУ прикордонному наряду «ПП» на чолі з пр-ком ОСОБА_5 . Останній вихід на зв`язок пр-ка ОСОБА_5 був о 12:30, про що нею зроблено запис у робочому зошиті чергового ЦУС. О 12:45 09.08.2014 начальником віпс ст.лейтенант ОСОБА_12 під час здійснення перевірки прикордонного наряду «ПП» у складі пр-ка ОСОБА_5 , АДРЕСА_3 , який ніс службу на металевій спостережній вежі, виявлено відсутність старшого прикордонного наряду пр.-ка ОСОБА_5 . О 13:00 09.08.2014 начальник віпс ст. лейтенант Підручний підняв підрозділ за командою «До бою» та розпочато заходи з пошуку військовослужбовця. Під час зникнення ОСОБА_5 був озброєний 5,45 мм. АКС-74 № НОМЕР_3 - 1 одиниця, 5,45 мм. ПС - 120 шт., 40 мм. ГП-25 № 178217 - 1 од., 40 мм. ВОГ-25 - 10 шт., радіостанція POFUNG, отримана по шевській допомозі (волонтер);
- рапорт начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 полковнику ОСОБА_16 від начальника відділення інспекторів прикордонної служби (з місцем дислокації АДРЕСА_2 ) ОСОБА_12 від 10.08.2014, відповідно до якого о 12:45 год. 09.08.2014 під час здійснення перевірки прикордонного наряду «ПП» у складі трьох військовослужбовців, якій ніс службу на металевій спостережній вежі, розташованої в 5000 метрів від підрозділу та 1000 метрів від ДКУ на напрямку: Краснодарський (РФ) – Берестове (Україна) з 08:00 09.08.2014 до 08:00 10.08.2014, виявлено відсутність старшого прикордонного наряду пр.-ка ОСОБА_5 . З пояснень молодших прикордонного наряду ОСОБА_11 та старшого солдата ОСОБА_10 , стало відомо, що пр.-к ОСОБА_5 близка 12:30 відійшов до лісопосадки для справляння природних потреб і не повертався. О 12:50 ним було здійснено декілька телефонних дзвінків на стільникові телефони пр.-ка ОСОБА_5 , на які він не відповідав, а потім вони були відключені. О 13:00 09.08.2014 підрозділ піднято за командою «До бою» та розпочато заходи пошуку військовослужбовця. Під час огляду лісопосадки, що знаходиться поблизу спостережної вежі, ознак боротьби та слідів не виявлено. З З 13:00 до 15:00 здійснено моніторинг лінії ДКУ в межах ІПЗ №180-210, в ході якого ознак порушення ДКУ не виявлено. Під час спілкування з дружиною (по телефону) та батьками пр.-ка ОСОБА_5 вони повідомили, що нічого не знають про його місцезнаходження. Під час зникнення ОСОБА_5 був озброєний 5,45 мм. АКС-74 № НОМЕР_3 - 1 одиниця, 5,45 мм. ПС - 120 шт., 40 мм. ГП-25 № 178217 - 1 од., 40 мм. ВОГ-25 - 10 шт., радіостанція POFUNG, отримана по шевській допомозі (волонтер).
Відповідно до інформації, яка міститься в Книзі видачі зброї та боєприпасів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ) вбачається, що 09.08.2014 пр-ком Москаленко під підпис отримано: 5,45 мм. АКС-74 № 1890881 - 1 од., 5,45 мм. ПС - 120 шт., магазин до АКС- 4 од., 40 мм. ГП-25 № НОМЕР_4 - 1 од., 40 мм. ВОГ-25 - 10 од., амортизатор – 1 од., РПГ-26 – 1 од., з який повернуто: 09.08.2014 – амортизатор та 10.08.2014 РПГ-26.
Відповідно до протоколу огляду від 21.07.2021, слідчий проведено огляд матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за №62020050000001849 від 21.08.2010 за ч.1 ст.258-3 КК України під час якого встановлено наявність документів, які підтверджують факт перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території, зокрема протоколу огляду від 28.10.2020 мережі Інтернет, а саме соціальної мережі «Одноклассники» із сторінкою ОСОБА_17 – дружини військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та сторінкою самого ОСОБА_5 .
З досліджених матеріалів особової справи ОСОБА_5 та його послужного списку вбачається, що він 11.08.2000 уклав контракт зі ІНФОРМАЦІЯ_5 про проходження військової служби за контрактом у ІНФОРМАЦІЯ_6 . Наказом командира військової частини НОМЕР_1 за № 147-ос від 31.10.2013 ОСОБА_5 призначено на посаду дільничного інспектора прикордонної служби 2 категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби (місце дислокації АДРЕСА_2 ) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІІ категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Свідок ОСОБА_15 під час допиту пояснила суду, що розпочала проходження військової служби у Державній прикордонній службі України у 2005 році. Обвинувачений ОСОБА_5 на той час уже проходив службу у вказаному відомстві, вони спільно проходили службу у відділі прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у Старобешівському районі Донецької області до 2014 року. ОСОБА_5 займав посаду дільничного інспектора. У серпні 2014 року (точної дати свідок не пам`ятає) вона перебувала в добовому наряді як чергова застави з 08:00 до 20:00. Відповідальною особою по підрозділу був ОСОБА_14 . Того дня ОСОБА_5 заступав у добовий наряд разом із двома чи трьома військовослужбовцями, призваними на військову службу за мобілізацією. Начальником підрозділу старшим лейтенантом Підручним було видано наказ на охорону державного кордону та затверджено склад прикордонного наряду. Прикордонний наряд, старшим якого був ОСОБА_5 , вибув на спостережну вежу на ділянці відповідальності підрозділу в районі АДРЕСА_2 (відділ прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 »). Як старший наряду, ОСОБА_5 отримував зброю. Свідок, виконуючи обов`язки чергової, разом зі старшим зміни здійснювала видачу зброї. Особисто вона видала ОСОБА_5 зброю та боєприпаси, про що було зроблено відповідний запис у журналі обліку. ОСОБА_5 був озброєний автоматом АКС-74 зі 120 набоями (у 2 магазинах по 60 набоїв) та ручним протитанковим гранатометом (РПГ), а також мав при собі радіостанцію. Інші військовослужбовці зі складу наряду були забезпечені спецзасобами (наручниками, гумовими дубинками, біноклем) та ще однією радіостанцією. Наступного ранку її викликали на заставу, оскільки ст. лейтенант Підручний під час перевірки прикордонного наряду виявив, що ОСОБА_5 на спостережній вежі не було, тоді як інші військовослужбовці перебували на місці несення служби. Того ж дня було розпочато пошукові заходи. На заставу викликали дільничного інспектора поліції, який разом з інспектором прикордонної служби Коноваловим виїхав за місцем проживання ОСОБА_5 , проте його розшук результатів не дав. Подальші пошукові дії тривали близько тижня, але виявилися безрезультатними; ОСОБА_5 не знайшли, зброю та боєприпаси повернуто не було. Згодом, 24 серпня 2014 року, під час перебування на службі, стало чутно звуки руху важкої техніки та вибухи, а наступного дня розпочався артилерійський обстріл застави. Особовий склад розпочав евакуацію майна та вилучення (знищення) службової інформації на паперових та електронних носіях. Підрозділ був змушений передислокуватися до н.п. Михайлівка. Начальник підрозділу дозволив їй залишитися з родиною у с. Кумачове, де вона проживала. Наприкінці серпня 2014 року вона зустріла ОСОБА_5 у с. Кумачове. Останній пересувався на власному автомобілі, був одягнений у цивільний одяг. Він привітався з нею та повідомив, що у нього все добре. В подальшому, 2 або 3 вересня 2014 року до її будинку під`їхав автомобіль з озброєними особами. Серед них перебував ОСОБА_5 , вдягнений у військову форму з розпізнавальними знаками «ДНР» та зі зброєю. ОСОБА_5 зайшов на подвір`я та повідомив, що вони здійснюють перевірку всіх військовослужбовців, які раніше проходили службу на прикордонній заставі, та проводять обшуки з метою виявлення зброї та носіїв із військовою документацією. Вказані особи зайшли до житлового приміщення, провели обшук, попередили її про продовження спостереження за нею, після чого поїхали. Згодом вона дізналася, що ОСОБА_5 очолив колишню прикордонну заставу у с. Побєда у структурі незаконних збройних формувань. Вона залишалася в с. Кумачове до початку грудня 2014 року, після чого виїхала з тимчасово окупованої території та продовжила проходження військової служби в ІНФОРМАЦІЯ_8 до лютого 2022 року.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що у 2014 році він разом із ОСОБА_5 проходив службу на посадах дільничних інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У серпні 2014 року (точної дати не пам`ятає) ОСОБА_5 , будучи старшим групи прикордонного наряду, заступив на охорону державного кордону, проте залишив пост і зник разом зі зброєю. Зазначив, що не був очевидцем безпосередньої видачі зброї ОСОБА_5 перед нарядом, однак йому достовірно відомо, що старшому прикордонного наряду на чергування видавали автомат АК-74, РПГ та набої до них. Крім того, після відходу прикордонної застави до іншого населеного пункту зі слів мешканців с. Побєда йому стало відомо, що згодом ОСОБА_5 у супроводі групи озброєних осіб, обстріляв прикордонний пост зі стрілецької зброї й гранатометів. ОСОБА_5 також здійснював обшуки у помешканнях колишніх колег, зокрема в ОСОБА_19 . Про ці факти свідок дізнався від місцевих жителів та колег.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що у 2014 році він проходив військову службу на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби (ВПС) «Амвросіївка» з дислокацією у АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 був його підлеглим, він обіймав посаду дільничного інспектора цього ж відділення. У серпні 2014 року ОСОБА_5 , будучи старшим прикордонного наряду під час охорони державного кордону, самовільно залишив місце несення служби зі зброєю. Він, як начальник відділення, особисто перевіряв (об`їжджав) прикордонні наряди, зокрема й той, де старшим був ОСОБА_5 , і виявив відсутність останнього на посту. В цей день ні обстрілів застави, ні інших подій, які б загрожували життю військовослужбовців, не було. Інші особи зі складу наряду не зникали. Озброєння старшого наряду складалося з автомата АКС із набоями. Також ОСОБА_5 , можливо, мав при собі пістолет. Точний перелік зброї, яку отримував військовослужбовець, він не пам`ятає, проте зазначив, що ці дані зафіксовані у відповідному журналі видачі зброї під особистий підпис. Після зникнення ОСОБА_5 розпочалися розшукові заходи. Силами особового складу відділення інспекторів прикордонної служби здійснювався пошук у н.п. Побєда та прилеглих селах, водночас встановити місцеперебування військовослужбовця не вдалося. За цим фактом було проведено службове розслідування та відібрано відповідні пояснення. Надалі, коли застава відійшла до іншого населеного пункту, йому стало відомо, що ОСОБА_5 повернувся на прикордонний пост, де обійняв одну з посад у структурі незаконних збройних формувань.
Свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що у2014 році він обіймав посаду першого заступника начальника відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». ОСОБА_5 був його підлеглим і обіймав посаду дільничного інспектора прикордонної служби. У 2014 році (точної дати не пам`ятає) ОСОБА_5 зник із місця несення служби під час перебування у прикордонному наряді як старший групи. ОСОБА_5 зник із виданою йому зброєю, зокрема АКМ із набоями та, можливо, пістолетом Макарова. Зброя, яку видавали ОСОБА_5 , зафіксована в журналі видачі зброї. Також свідок пояснив, що після зникнення ОСОБА_5 проводилися пошукові заходи, які виявилися безрезультатними. Надалі зі слів місцевих жителів йому стало відомо, що ОСОБА_5 у складі групи озброєних осіб обстрілював прикордонний пост. Згодом у соціальних мережах він побачив ОСОБА_5 у військовій формі з шевронами (розпізнавальними знаками) «ДНР».
Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що у серпні 2014 року він проходив військову службу на посаді дільничного інспектора відділу прикордонної служби (ВПС) «Амвросіївка» з дислокацією у н.п. Побєда. ОСОБА_5 проходив службу на тій самій заставі й також обіймав посаду інспектора відділу прикордонної служби. Йому відомо, що в серпні 2014 року ОСОБА_5 , будучи старшим прикордонного наряду, залишив спостережну вежу на ділянці своєї відповідальності. Зі слів напарників по наряду відомо, що ОСОБА_5 пішов до вбиральні й на пост не повернувся. У результаті проведених розшукових заходів ОСОБА_5 виявлено не було. Свідок особисто входив до складу пошукової групи, яка проводила пошукові заходи безпосередньо біля державного кордону, проте жодних слідів на контрольно-слідовій смузі виявлено не було. Також він пояснив, що старшому прикордонного наряду видається озброєння залежно від обставин, зокрема: пістолет «Форт-12», АКС із набоями та засоби зв`язку. Про отримання ОСОБА_5 конкретної зброї пояснити не може.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами обвинувачення та захисту, які були вільними у реалізації своїх прав, у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.
Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено обставини кримінального провадження, оцінивши вказані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
При цьому, суд вважає, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено уповноваженими посадовими особами з дотриманням встановлених кримінально-процесуальним кодексом правил, що підтверджено наданими суду процесуальними документами. У суду немає сумнівів в його об`єктивності та достовірності, а добуті в його ході докази є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою, і в достатній мірі підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд бере їх за основу при ухваленні цього вироку.
При цьому, судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинувачено го ОСОБА_5 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю підтверджується показами свідків  ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_12 ,  ОСОБА_20 ,ОСОБА_21 , які підтвердили факт самовільного залишення ОСОБА_5 місця несення служби (металевої спостережної вежі) зі зброєю та боєприпасами 09.08.2014 під час виконання наказу на охорону державного кордону України, безрезультатність невідкладних пошукових заходів.
Не довіряти показам вказаних свідків у суду немає підстав, оскільки обставин, що вони оговорюють обвинуваченого, судом не встановлено. Свідки давали пояснення суду під присягою, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві пояснення.
Суд вважає пояснення вказаних свідків логічними, послідовними, повними, конкретними та такими, що узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами.
Так, пояснення зазначених свідків узгоджуються з безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами, а саме, з відомостями, які містяться у:
висновку службового розслідування (проведеного відповідно до наказу № 870аг від 10.08.2014), яким зафіксовано факт самовільного залишення місця несення служби зі зброєю та боєприпасами в умовах особливого періоду прапорщиком ОСОБА_5 , та долученими до нього:
рапорті начальника ВІПС ст. лейтенанта ОСОБА_12 , згідно з якими 09.08.2014 о 12:45 під час перевірки прикордонного наряду на металевій спостережній вежі ним виявлено відсутність старшого наряду - пр-ка ОСОБА_5 , мобільні телефони якого з 12:50 були відключені. Організовані о 13:00 розшукові заходи, огляд лісопосадки та лінії державного кордону в межах знаків № 180-210 результату не дали, слідів боротьби чи порушення кордону не виявлено;
 
письмових поясненнях старшого солдата ОСОБА_10 та рядового ОСОБА_11 , які засвідчили, що 09.08.2014 близько 12:30 старший наряду прапорщик ОСОБА_5 спустився зі спостережної вежі до лісопосадки під приводом справляння природних потреб, після чого на місце служби не повернувся;
 
письмових поясненнях помічника старшого зміни пр-ка ОСОБА_14 та чергового старшини ОСОБА_15 , згідно з якими 09.08.2014 о 08:00 пр-ку ОСОБА_5 було поставлено наказ на охорону державного кордону; останній сеанс зв`язку з ним відбувся о 12:30 (фіксовано в робочому зошиті), а о 12:45 надійшло повідомлення від ст. лейтенанта ОСОБА_12 про зникнення старшого наряду. Під час зникнення ОСОБА_5 мав озбрлоєння, зокрема, АКС-74 № 1890881, 40 мм. ГП-25 № НОМЕР_4 з боєприпасами;
 
Книзі видачі зброї та боєприпасів, відповідно до яких підтверджується факт отримання під особистий підпис та перебування у прапорщика ОСОБА_5 на момент зникнення озброєння: автомата АКС-74 № НОМЕР_3 , гранатомета ГП-25 № НОМЕР_4 з бойовими приписами до них;
 
протоколі огляду від 21.07.2021 під час якого встановлено факт перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України, зокрема з соціальної мережі «Одноклассники» зі сторінки самого ОСОБА_5 та його дружини – ОСОБА_17 на території т.зв. «ДНР».
Оцінивши вказані докази, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, зазначені в них відомості узгоджуються між собою та в сукупності доводять обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення.
Обґрунтованих доводів, які б давали підстави вважати вищезазначені докази недостовірними чи недопустимими, стороною захисту під час судового розгляду не наведено.
Певні розбіжності в показах свідків, зокрема, ОСОБА_12 та ОСОБА_20 щодо зброї, з якою ОСОБА_5 самовільно залишив місце несення служби, суд пов`язує з тривалим часом, що минув з моменту подій (понад 10 років), та вважає, що вони не спростовують вину обвинуваченого, оскільки точна модель та серійний номер зброї беззаперечно встановлені дослідженою копією Книги видачі зброї та боєприпасів.
Отже, суд вважає, що сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів переконливо, поза розумним сумнівом, доводить те, що 09.08.2014 приблизно о 12:30 год. ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді дільничного інспектора прикордонної служби ІІ категорії групи дільничних інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби (місце дислокації АДРЕСА_2 ) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою ухилитися від військової служби з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, самовільно залишив місце служби зі зброєю.
В матеріалах провадження відсутні будь-які об`єктивні дані, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинив вказані дії, перебуваючи під безпосереднім психічним впливом або фізичним примусом, що такі дії були необхідними для усунення небезпеки, що безпосередньо загрожувала йому чи його рідним, або суспільним інтересам чи інтересам держави тощо.
Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.408 КК України, а саме дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби із зброєю, у скоєнні якого суд визнає його винуватим.
Доводи захисника - адвоката ОСОБА_4 про невірну кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_5 та необхідність перекваліфікації його дій з ч.2 ст.408 КК України на за ч.1 ст.408 КК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що ОСОБА_5 самовільно залишив місце несення служби самие зі зброєю, суд вважає безпідставними та необґрунтованими. Такі доводи спростовуються сукупністю досліджених судом вищевказаних доказів, у т.ч., показами свідків та іншими дослідженими судом письмовими доказами.
Доводи захисника щодо необхідності звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.408 КК України у зв`язку зі спливом строку притягнення до кримінальної відповідальності, є необґрунтованими з огляду на таке.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 408 КК України, є тяжким злочином. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 цього Кодексу - у разі вчинення такого злочину особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня його вчинення і до дня набрання вироком законної сили минуло 10 років.
За приписами ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до встановлених судом фактичних обставин, інкримінований ОСОБА_5 злочин, передбачений ч.2 ст.408 КК України, він вчинив 09.08.2014. Разом з тим, враховуючи, що з часу вчинення кримінального правопорушення не минуло п`ятнадцять років, а судом встановлений факт ухилення ОСОБА_5 від досудового розслідування та суду в провадженні, яке здійснювалось за правилами «in absentia», через перебування останнього з 24.09.2014 у розшуку, доводи захисника про закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 408 КК України та закриття провадження з наведених стороною захисту підстав, не узгоджуються із приписами закону України про кримінальну відповідальність.
Отже суд вважає, що на теперішній час відсутні підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 408 КК України, та закриття провадження в справі.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення - тяжкий злочин, вчинений військовослужбовцем умисно проти встановленого порядку несення військової служби, який має підвищену суспільну небезпеку, та наслідки вчиненого, які сприяли подальшій тимчасовій окупації регіонів України, а за підсумком і широкомасштабному вторгненню РФ 24 лютого 2022 року. 
Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відомості про наявність у нього законних джерел доходів в справі відсутні.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
З урахуванням викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, принципів співмірності та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції ч. 2 ст.408 КК України.
З огляду на характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що призначене покарання обвинувачений ОСОБА_5 повинен відбувати реально.
Підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України, суд в даному випадку не знаходить.
Призначення вказаного покарання ОСОБА_5 , на переконання суду, є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним та іншими особами кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Строк відбування покарання у вигляді позбавлення волі слід рахувати з моменту фактичного його затримання в порядку виконання цього вироку суду.
Речові докази і процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.368,370,374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.408 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді позбавлення волі строком 8 (вісім) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання в порядку виконання цього вироку.
Вирок суду може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження. 

Суддя          ОСОБА_1