КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року
м. Київ
провадження № 22-ц/824/8839/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач), 
суддів: Левенця Б. Б., Поливач Л. Д.,
при секретарі Мудрак Р. Р.,
за участі: заінтересованої особи - ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,
на рішення Богуславського районного суду Київської області у складі судді ОСОБА_6
від 10 лютого 2026 року
у цивільній справі № 358/380/25 Богуславського районного суду Київської області
за заявою ОСОБА_2 ,
заінтересовані особи: Військова частина НОМЕР_1 ,
Богуславська міська рада Київської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,
про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2025 року ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою, в якій просила встановити факт проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, у якій просила встановити факт, що вона, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пропав безвісти 18.12.2024, проживали однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу з 16.04.2019. 
В обґрунтування заяви зазначала, що з 16.04.2019 вона та ОСОБА_3 проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, оскільки у цьому не було потреби. За цей час вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, спільні кредити, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; всі свята проводили у колі рідних та друзів. Спільне проживання було відомо їх друзям, родичам, сусідам.
11.10.2024 ОСОБА_3 був мобілізований до військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_4, де проходив військову підготовку, після чого 28.11.2024 був переведений до військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 , а 18.12.2024 під час виконання бойового завдання зник безвісти.
Оскільки шлюб між ними зареєстровано не було, вона не може у повній мірі реалізувати свої права та ініціювати питання виплати грошових коштів згідно Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відтак змушена звернутися до суду.
Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року заяву задоволено.
Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пропав безвісти 18.12.2024, однією сім`єю як жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу у період з 16.04.2019.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції з новим складом суду.
Зазначає, що з моменту залучення її як заінтересованої особи вона жодного разу не була присутня в судовому засіданні через несвоєчасне повідомлення про час і місце розгляду. Звертає увагу на те, що суд надсилав повістки за адресою її реєстрації ( АДРЕСА_2 ), де вона не проживає останні три роки, попри те, що суду було відоме її фактичне місце проживання в с. Хохітва. Акцентує увагу на тому, що повістку на засідання від 16.01.2026 вона отримала лише 29.01.2026, тобто після фактичного ухвалення рішення. Стверджує, що через процесуальну недбалість суду була позбавлена можливості надати пояснення, які мали істотне значення для спростування факту проживання заявниці із сином апелянта. Зазначає про порушення прав іншої заінтересованої особи - сестри зниклого ОСОБА_4 , яка не була залучена до участі у справі. Наголошує на неправомірності дій судді ОСОБА_6, який ухвалив рішення 10 лютого 2026 року. Стверджує, що в цей же день рішенням Вищої ради правосуддя №184/0/15-26 вказаний суддя був звільнений у відставку. Вважає, що оскільки рішення ВРП набирає сили з моменту ухвалення, суддя втратив повноваження на момент винесення рішення у цій справі. 
Правом подачі відзиву на апеляційну скаргу учасники справи не скористались.
Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 в поясненнях зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю не створює для заявниці юридичних наслідків у частині отримання грошового забезпечення зниклого безвісти, оскільки відповідне законодавство передбачає право на такі виплати лише для осіб, які перебували у зареєстрованому шлюбі. Наголошує на тому, що судом першої інстанції не було враховано положення Порядку виплат грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 884 від 30.11.2016. Звертає увагу на недоведеність факту спільного побуту та бюджету, оскільки висновки суду ґрунтуються виключно на абстрактних показаннях свідків та факті зберігання документів військовослужбовця у заявниці. Вважає, що за відсутності зареєстрованого шлюбу та враховуючи активне заперечення факту проживання іншими членами сім`ї, у справі вбачається спір про право. Підтримує вимоги щодо скасування оскаржуваного рішення через його незаконність. 
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції заінтересована особа - ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу із викладених у ній підстав та доводів. 
Колегія суддів констатує неможливість належного повідомлення ОСОБА_3 , у зв`язку із зникненням безвісті під час виконання бойового завдання.
Інші учасники справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 
Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_2 від 28.10.2024 № 10235 ОСОБА_3 проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період з 11.10.2024.
Згідно зі сповіщенням сім`ї (близьких родичів) зниклого безвісти, надісланим ІНФОРМАЦІЯ_3 21.12.2024 матері військовослужбовця ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , навідник ІНФОРМАЦІЯ_5 військової частини НОМЕР_1 , зник безвісти 18.12.2024 під час виконання бойового завдання поблизу н.п. Погребки Суджанського району Курської області.
У військовому квитку зазначено, що на момент мобілізації ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебував.
Задовольняючи заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції виходив із того, що між заявницею та військовослужбовцем з 16 квітня 2019 року існували сталі сімейні відносини, притаманні подружжю. Встановивши, що вони спільно проживали у квартирі заявниці, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та спільно здійснювали витрати на ремонт і придбання майна, суд дійшов висновку про наявність усіх ознак сім`ї. Суд поклав у основу свого рішення показання свідків, які підтвердили публічне позиціонування осіб як чоловіка та дружини. Врахувавши наявність у заявниці оригіналів документів військовослужбовця та здійснення нею фінансової підтримки під час його служби, суд визнав доведеним факт їхнього спільного проживання. Суд дійшов висновку, що встановлення цього факту має юридичне значення для реалізації заявницею права на соціальні гарантії, передбачені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.
З матеріалів справи вбачається, що 03.02.2026 судом було оголошено про перехід до ухвалення судового рішення та призначено його проголошення на 16:00 10.02.2026, про що вчинено відповідний запис у протоколі судового засідання. 10.02.2026 судом складено довідку про те, що фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою учасників справи (ч. 4 ст. 268 ЦПК України), а судове рішення підписано без його проголошення. Таким чином, фактичне ухвалення та підписання рішення відбулося о 16:00 10.02.2026.
Водночас, згідно з даними офіційної трансляції засідання Вищої ради правосуддя від 10.02.2026 (опублікованої на веб-порталі ВРП), о 14 год 48 хв. було ухвалено рішення про звільнення судді ОСОБА_6 у відставку. 
Згідно з положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та Регламенту ВРП, рішення про звільнення судді набирає чинності з моменту його ухвалення. Втрата статусу судді тягне за собою припинення повноважень на здійснення правосуддя. 
Оскільки на момент ухвалення (підписання) судового рішення (10.02.2026 о 16:00) повноваження головуючого судді ОСОБА_6 вже були припинені, судове рішення ухвалено неповноважним складом суду. Дана процесуальна обставина є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Колегія суддів, переглядаючи справу по суті та враховуючи релевантну практику Верховного Суду, приходить до наступних висновків.
Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Колегія суддів наголошує, що встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю з особою, яка має правовий статус зниклої безвісти за особливих обставин, має суттєві особливості. Відповідно до статті 8 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин», набуття такого статусу не зменшує обсяг цивільної правоздатності особи. Згідно зі статтею 25 ЦК України, цивільна правоздатність припиняється лише у момент смерті особи. Оскільки ОСОБА_3 не визнаний померлим, він залишається суб`єктом цивільних прав, а питання його сімейного стану є невід`ємною частиною його «приватного життя» у розумінні статті 8 Конвенції.
Ухвалення судом рішення про встановлення факту проживання однією сім`єю (фактичного шлюбу) за відсутності особи та без можливості з`ясувати її волю, за наявності активного заперечення її матері, є невиправданим втручанням суду у сферу приватного життя зниклої особи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2024 у справі № 201/5972/22 (провадження № 14-132цс23) сформульовано висновок, що встановлення фактів, які стосуються зміни обсягу сімейних прав або статусу особи, не може здійснюватися у безспірному порядку (окремому провадженні), якщо це зачіпає права інших осіб або інтереси самої особи, щодо якої встановлюється факт.
Водночас, з матеріалів справи вбачається реальний матеріально-правовий спір. Апелянт (матір військовослужбовця ОСОБА_3 - ОСОБА_1 ) заперечує факт проживання сина із заявницею, вказуючи на його проживання за місцем реєстрації. Також у військовому квитку ОСОБА_3 вказано на наявність у зниклого безвісти неповнолітньої доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 03.03.2026 у справі № 759/12913/24, заперечення близьких родичів щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, яке впливає на коло потенційних отримувачів соціальних гарантій та спадкоємців, свідчить про наявність справжнього спору про право. За наявності такого спору заява не підлягає розгляду в окремому провадженні згідно з частиною шостою статті 294 та частиною четвертою статті 315 ЦПК України. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. 
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 376 ЦПК України, а заява ОСОБА_2 - залишенню без розгляду.
Заявнику роз`яснюється право на звернення до суду в порядку позовного провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 294, 315, 369, 374, 376, 381, 383 ЦПК України суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Богуславського районного суду Київської області від 10 лютого 2026 року скасувати.
Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту проживання з 16.04.2019 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який пропав безвісти 18.12.2024, однією сім`єю як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу - залишити без розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 01 травня 2026 року. 

Судді Є. П. Євграфова

Б. Б. Левенець

Л. Д. Поливач