Справа № 725/846/26 
Провадження № 2/727/2164/26

РІШЕННЯ
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:
Головуючого-судді: Одовічен Я.В.
За участю секретаря: Зінич О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернівці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Посилався на те, що 19.02.2021 між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 укладений договір шляхом підписання Заяви №167669 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank».
Відповідач з 19.02.2021 року є власником поточного рахунку у гривні № НОМЕР_1 , який відкритий до Заяви № 156523 з № Кредитного договору № 002/9439877-SP. Відповідно до Заяви №167669 з номером кредитного договору №002/9480231-SP.
Згідно заяви №167669 ОСОБА_1 підтвердила, що приймає (акцептує) всі умови Публічної пропозиції (оферти) АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачі платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», яка розміщена разом з додатками, у тому числі, але не виключно, тарифами, довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, паспортом споживчого кредиту на сайті банку. 
Позичальнику було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100000 гривень), а саме надано кредитні кошти в сумі 26000 гривень, зі сплатою процентів із установленим кредитним лімітом 0,22%. Строк користування 12 місяців з автоматичною пролонгацією. Цільове призначення кредиту – на споживчі потреби.
Позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує. Станом на 02.09.2025 року заборгованість за Заявою-договором №002/9480231-SP від 19.02.2021 року cтановить 63060 грн. 54 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 25962 грн. 88 коп.; заборгованість за процентами (в т.ч. прострочена) 37097 грн. 66 коп.
Позивач надіслав відповідачу повідомлення-вимогу про дострокове повернення кредиту та погашення заборгованості за процентами, однак зазначені порушення не були усунуті, а заборгованість не була погашена.
Посилаючись на указані обставини, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь банку кредитну заборгованість за Заявою-договором №002/9480231-SP від 19.02.2021 року, що в частині тіла кредиту та процентів станом на 02.09.2025 року становить 63060 грн. 54 коп.
Ухвалою суду від 24.04.2026 року провадження по справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представником відповідача було подано відзив на позов. У відзиві представник вказав, що ОСОБА_1 не заперечує факт укладення між нею та позивачем 19.02.2021 року кредитного договору, однак заперечує щодо нарахованих відсотків. 
Зазначив, що згідно наданої позивачем виписки, позивач перерахував на рахунок відповідачки 19.02.2021 року суму 25 962 ,88 грн. Проте, в цій же виписці зазначено, що 29.11.2023 року сталося «списання заборгованості по кредитному договору №002/9480231-SP від 19.02.2021 року згідно протокольного рішення №291123 від 29.11.2023 року» вихідний залишок «о». Тобто, заборгованість згідно банківського бухгалтерського обліку була списана за рахунок страхового резерву. Відповідно, Позивач не міг здійснювати нарахування відсотків на списану заборгованість. З виписки по особовому рахунку по кредитному договору №002/9480231 –SP не вбачається, що відповідачка отримала 19.02.2021 року (в день підписання Анкети-Заяви) грошові кошти в сумі 26 000 грн. Видно, що заявлена позивачем сума до стягнення в розмірі 25962.88 грн. скоріше за все виникла як «накопичена» сума за певний період.
З наданих позивачем доказів тільки заява-анкета від 19.02.2021 року на приєднання до публічної пропозиції має підпис відповідачки. Водночас, ця заява-анкета не містить відповідних істотних умов кредитного договору, зокрема, розміру процентів за користування кредитом. Обґрунтовуючи право нарахування відсотків, у тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач посилається на Тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в АТ «Таскомбанк» при наданні банківських послуг щодо карткового продукту «Sportbank», як невід`ємну частину кредитного договору. 
Проте, у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки публічна пропозиція (оферта) банку на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» і тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в Банку, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ «Таскомбанк», у період - з дня виникнення спірних правовідносин до дня звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви публічну пропозицію (оферту) та тарифи та умови обслуговування фізичних осіб Банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
Надані АТ «Таскомбанк» умови публічної пропозиції (оферти) на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» і тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в банку з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в документі про умови кредитування, який безпосередньо підписаний позичальником і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови надання банківських послуг в АТ «Таскомбанк», надані банком тарифи та умови обслуговування фізичних осіб в банку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладення із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Враховуючи наведене, є неприйнятними доводи позивача про узгодження між сторонами умов кредитування про стягнення відсотків.
30.04.2026 року представником позивача була подана відповідь на відзив. У відповіді представник вказав, що при укладанні кредитного договору відповідач ознайомився та погодився з порядком видачі кредитних коштів, встановленням плати за кредит, цілями, на які надаються кредитні кошти, та іншими умовами, про що свідчить її підпис в договорі кредиту, що додано до матеріалів справи. Позичальник своїм підписом підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних позичальником умов кредитування.
Відповідач перед підписанням кредитного договору мала можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору відповідачку влаштовували умови вищевказаного договору, про що свідчить її підпис. Таким чином, доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вказані умови сторонами були визначені спільно в кредитному договорі, який включає заяву, публічну пропозицію та тарифи банку, інші документи.
Підписавши зазначену заяву-договір, позичальник підтвердила достовірність відомостей, відображених в заяві-договорі, підтвердила факт ознайомленості, обізнаності та розуміння публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank». 
Зазначив, що публічна пропозиція на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» в редакції від 29.11.2020 року не може бути змінена будь-коли та будь-ким. Це документ, який затверджено Рішенням Правління АТ «Таскомбанк», Протокол №48-8 від «24» листопада 2020 року.
Щодо доводів представника відповідача про списання заборгованості банком 29.11.2023 року, вказав, що дане твердження є помилковим, оскільки згідно Протокольного рішення від 29.11.2023 року відповідачу перестали нараховуватися відсотки за кредитом, а не списалася сума кредиту.
Просив відмовити відповідачу в задоволенні вимог, які викладені у відзиві.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просить розгляд справи провести буз його участі. 
Відповідач та її представник у судове засідання не з`явились. Від представника відповідача надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести у відсутності відповідача та його відсутності. Вказав, що відповідач позовні вимоги визнає частково, в саме визнає у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом установлено, що 19.02.2021 року ОСОБА_1 підписала Заяву-анкету №167669 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank.
Розмір процентної ставки указана Заява-анкета не містить (а.с. 10).
За змістом пункту 1 заяви відповідач просить банк відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України на її ім`я та встановити ліміт кредитування.
За змістом підпункту «б» пункту 3 Заяви відповідач підтвердив, що приймає (акцептує) всі умови Публічної пропозиції (оферти) АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачі платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», яка розміщена разом з додатками, у тому числі, але не виключно, Тарифами, Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб, Паспортом споживчого кредиту на сайті банку http://taskombank.ua/ та http://sportbank.com.ua, посилання на примірники якої, разом з додатками отримав в мобільному додатку «Sportbank», з якою ознайомлений і повністю згоден, положень якої зобов`язується неухильно дотримуватись.
У заяві зазначено, що підписанням указаної Заяви відповідач підтвердив, що ця Заява є заявою на відкриття рахунку та карткою із зразком її підпису (п.8).
Публічна пропозиція (оферти) АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проєкту «Sportbank», яка затверджена Рішенням Правління АТ «Таскомбанк», протокол № 48-8 від 24.11.2020, уведена в дію з 19.01.2021 року, та яка містить тарифи та умови обслуговування для картки sportbank, не містить підпису відповідача ОСОБА_1 (а.с.57-107).
Згідно довідки АТ «Таскомбанк», ОСОБА_1 з 19.02.2021 року є власником поточного рахунку у валюті гривня № НОМЕР_1 , який відкритий до заяви-анкети №167669 з номером кредитного договору №002/9480231- SP від 19.02.2021 року, № картки НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Таскомбанк» (а.с.11).
Позивач 26 вересня 2025 року направив відповідачу повідомлення-вимогу від 26.09.2025 року, в якій у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 кредитного договору №002/9480231-SP від 19.02.2021 року вимагав дострокового повного повернення кредиту (а.с.143).
Згідно з наданим позивачем розрахунком за відповідачем ОСОБА_1 обліковується заборгованість за кредитним договором № 002/9480231-SP від 19.02.2021 року, яка станом на 02.09.2025 року складає 25962 грн. 88 коп. заборгованості за тілом кредиту; 37097 грн. 66 коп. (43268 грн. 33 коп. (нараховані відсотки) – 6170 грн. 67 коп. (сплачені відсотки)) - заборгованості за відсотками (а.с. 16-22).
Таким чином, між сторонами склались правовідносини, що врегульовані нормами цивільного законодавства.
Судом було встановлено, що 15.03.2025 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище – « ОСОБА_4 ».
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом частин 13 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Отже, укладений між сторонами кредитний договір у формі Заяви-анкети №167669 щодо приєднання до публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту sportbank відповідає вимогам Закону та є обов`язковими до виконання.
Із дослідженої судом виписки по особовому рахунку за період з 24.02.2021 року по 26.11.2021 року встановлено, що відповідач користувалась кредитними коштами, періодично знімаючи їх, розраховуючись кредитною карткою за товари (а.с.24-40). 
Отже, Банк повністю виконав свої зобов`язання за Договором, а клієнт скористався наданим кредитом, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку ОСОБА_1 .
За розрахунком Банку станом на 02.09.2025 року у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 63060 грн. 54 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) у розмірі - 25962 грн. 88 коп., заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) у розмірі - 37097 грн. 66 коп. (а.с.16-22).
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі.
Між тим, статтею 1055 ЦК України імперативно визначено, що кредитний договір обов`язково укладається у письмовій формі.
Згідно зі статтею 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частин першої і другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що договір між сторонами укладений 19.02.2021 року шляхом підписання ОСОБА_1 . Заяви-анкети №167669 щодо приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проєкту sportbank.
У вказаній Заяві-анкеті від 19.02.2021 року, підписаній відповідачем, процентна ставка не зазначена, тобто не містить всіх істотних умов, а саме сплати відсотків за користування наданими кредитними коштами, їх розмір та порядок нарахування.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), просив стягнути складові його повної вартості, зокрема, відсотки за користування кредитом, у розмірі 37097 грн. 66 коп.
Обґрунтовуючи право вимоги, в тому числі розмір і порядок нарахування процентів, окрім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 19.02.2021 року, позивач посилався на Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank»» та на наповнення, тарифи та умови обслуговування для картки Sportbank, як невід`ємні частини спірного договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме долучену до матеріалів справи Публічну пропозицію (оферту) АТ «Таскомбанк» на укладання договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», а також Наповнення, Тарифи та умови обслуговування для картки Sportbank розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи 19.02.2021 року Заяву-анкету про приєднання до Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Отже, матеріали справи не містять доказів ознайомлення відповідача з умовами кредитування та погодження з ним розміру відсотків за користування кредитними коштами, виходячи з якого позивачем нарахована спірна заборгованість з відсотків.
Ураховуючи наведене, суд резюмує, що оскільки Публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank», а також Наповнення, Тарифи та умови обслуговування для картки Sportbank, які долучені позивачем до позову на підтвердження своїх вимог, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 19.02.2021 року шляхом підписання Заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131ц).
З огляду на викладене, суд відхиляє доводи позивача про те, що сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, зокрема, і щодо розміру відсотків за користування кредитом, оскільки вказане спростовується дослідженими судом доказами, що наявні в матеріалах справи.
За приписами частини першої статті 1048 ЦК України якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Натомість вимог про стягнення процентів за користування кредитом з підстав та у розмірі, визначеними актами законодавства, зокрема, статтею 1048 ЦК України банк не пред`явив.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України).
Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за наданим кредитом, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором №002/9480231-SP від 19.02.2021 року, укладеного між АТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 утворилась заборгованість за наданим кредитом, яка станом на 02.09.2025 року становить 63060 грн. 54 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) у розмірі - 25962 грн. 88 коп., заборгованість по відсоткам (в т.ч. прострочена) у розмірі - 37097 грн. 66 коп.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18, на яку є посилання в касаційній скарзі, зазначено, що «виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судом апеляційної інстанції у сукупності з іншими доказами».
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц.
У даному спорі судом встановлено, що сторонами у заяві-анкеті №167669 від 19.02.2019 року не було погоджено умов договору щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем у рахунок погашення заборгованості за відсотками були сплачені грошові кошти у розмірі 6170 коп. 67 коп.
Однак, оскільки заява-анкета №167669 від 19.02.2021 року не містить умов щодо відсоткової ставки, 6170 грн. 67 коп. підлягають зарахуванню у рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту (25962 грн. 88 коп. – 6170 грн. 67 коп. = 19792 грн. 21 коп.).
Таким чином, заборгованість ОСОБА_1 за заявою-анкетою (договором) №167669 від 19.02.2021 року становить 19792 грн. 21 коп. – заборгованість за тілом кредиту.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною у практиці ЄСПЛ (рішення у справах «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Ураховуючи викладені обставини суд вважає, що позовні вимоги АТ «Таскомбанк» підлягають частковому задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 130, 131, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_3 ), останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» (ЄДРПОУ 09806443), яке розташоване в м.Київ вул.С.Петлюри, 30 заборгованість за кредитним договором №002/9439877-SP від 19.02.2021 року у розмірі 19792 грн. 21 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_3 ) на користь АТ «Таскомбанк» (ЄДРПОУ 09806443) понесені судові витрати у розмірі 851 грн. 97 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя   Одовічен Я.В.