Справа № 287/2606/24
провадження 2/287/246/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року   м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Нижника Г.П.,
за участю секретаря судового засідання Корнєйчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Поліського національного університету, представник позивача Скидан Олег Васильович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Поліський національний університет звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором № 127 від 01.09.2023 за навчання у розмірі 10105,00 грн основного боргу, 286,58 грн – 3% річних, 846,29 грн – інфляційні втрати та судових витрат у розмірі 3028,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 01.09.2023 між Поліським національним університетом та ОСОБА_1 укладено договір №127 про навчання за спеціальністю 073 «Менеджмент» для здобуття ступеня магістра. На підставі наказу ректора №976/ст від 31.08.2023 відповідача зараховано на денну форму навчання за кошти фізичних та/або юридичних осіб. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язувався своєчасно сплачувати вартість навчання, загальна сума якої становила 39450 грн. Відповідач оплату за І семестр 2023/2024 навчального року не здійснив, у зв`язку з чим наказом ректора №18/ст від 09.01.2024 його відраховано з 02.01.2024 за невиконання умов договору. Станом на 02.01.2024 заборгованість відповідача становить 10105,00 грн — основний борг; 286,58 грн — 3% річних; 846,29 грн — інфляційні втрати.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Нижнику Г.П.
На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області стосовно зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 12.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся судом про дату, час та місце розгляду справи, при цьому завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив розглянути справу без його участі та вказав, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає.
Заперечення стосовно розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.
Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив таке.
01.09.2023 між Поліським національним університетом та ОСОБА_1  укладений договір № 127 про навчання у закладі вищої освіти, а саме навчання за денною формою здобуття освіти за спеціальністю 073 «Менеджмент» для здобуття ступеня вищої освіти «магістра» (а.с. 4-5 на лицьовій та зворотній стороні).
Відповідно до п.3.1.2, 3.1.5 Договору Відповідач зобов`язався виконувати освітню програму, індивідуальний навчальний план, досягти визначених освітньою програмою результатів навчання, своєчасно вносити плату за навчання в розмірах та порядку, встановленому цим Договором.
На підставі наказу ректора університету № 976/ст від 31.08.2023 «Про зарахування на навчання» Відповідача зараховано з 01.09.2023 до Університету студентом 1-го курсу освітнього ступеня магістр денної форми здобуття освіти за кошти фізичних та/або юридичних осіб за спеціальністю 073 «Менеджмент» з терміном навчання з 01 вересня 2023 року по 31 грудня 2024 року (а.с. 8).
Відповідно до п. 5.3 Договору загальна вартість освітньої послуги без врахування індексу інфляції становить 39450 гривень
Згідно п. 5.6 Договору Відповідач зобов`язався здійснювати оплату шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Позивача кожного семестру.
Відповідно до п. 5.7 Договору при оплаті кожного семестру Відповідач зобов`язався сплатити 40% вартості освітньої послуги за 2023/2024 навчальний рік протягом 5 календарних днів після видання наказу про зарахування, а до 01 лютого 2024 року - 60% вартості освітньої послуги за поточний навчальний рік.
Пунктом 6.1 Договору передбачена відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань.
Відповідно до п. 6.2 Договору Позивач може нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.
Згідно з пунктом 6.3 Договору Відповідач може бути відрахований з Університету з підстав, визначених статтею 46 Закону України «Про вищу освіту», в тому числі за невиконання умов Договору.
Відповідно до п. 7.3 Договору договір припиняється (розривається) у разі завершення виконання сторонами своїх зобов`язань; за згодою сторін; у разі неможливості виконання сторонами своїх зобов`язань у зв`язку з прийняттям нормативно-правових актів, що змінили умови, встановлені договором, і незгоди будь-якої із сторін внести зміни до Договору; у разі ліквідації Закладу, якщо не визначений правонаступник; у разі відрахування Здобувана,- за рішенням суду.
Враховуючи умови п.5.7 Договору Відповідач повинен був сплатити протягом 5 календарних днів після видання наказу на зарахування (№ 976/ст від 31.08.2023) за І семестр 2023/2024 навчального року 10020 грн; до 01.02.2024 повинен був сплатити за II семестр 2023/2024 навчального року - 15030 грн; до 25.08.2024 за І семестр 2024/2025 навчального року - 14400 грн (без врахування індексу інфляції).
Відповідач не сплатив за І семестр 2023/2024 навчального року чим порушив п. 1.2, п. 5.6 та п. 5.7 Договору, тому наказом ректора від 09.01.2024 року № 18/ст Відповідач був відрахований з 02.01.2024 зі складу студентів Університету за невиконання вимог навчального плану та умов Договору (а.с. 6).
Станом на 02.01.2024, коли Відповідач відрахований з Університету, загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становила 10105 грн, що підтверджується довідкою про дебіторську заборгованість (а.с. 7).
28.10.2024 Позивач відправив на електронну адресу Відповідача претензію (вихідний № 2470/01-17 від 25.10.2024 р.) та запропонував у семиденний строк з дати отримання претензії сплатити 11854,53 грн. на розрахунковий рахунок Позивача (основний борг - 10105 грн., 3% річних - 549,98 грн., інфляційні втрати - 1199,55 грн.) (а.с 11-12 на лицьовій та зворотній стороні).
Згідно повідомлення про підтвердження відправлення Відповідач отримав претензію 28.10.2024 але до цього часу продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і заборгованість за Договором не погашає.
За положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п.6.1 Договору у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань, передбачених Договором, сторони несуть відповідальність відповідно до закону.
Крім того, ст. 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст.549 цього Кодексу.
Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, за прострочення виконання зобов`язань законодавством визначена відповідальність боржника, що дає позивачу право на стягнення коштів відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, слід зазначити, що ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Отже, грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі укладеного ними договору з надання освітніх послуг, є грошовими зобов`язаннями. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошові зобов`язання, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Згідно з положеннями ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 903 ЦК України, у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором чи законом.
ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у нього перед Поліським національним університетом утворилася заборгованість  10105 грн — основний борг; 286,58 грн — 3% річних; 846,29 грн — інфляційні втрати.
Відповідно до ч. 1 п. 3, ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.
Як слідує зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Таким чином, пеня та штраф за договором це різновиди неустойки, в той час як неустойка один зі способів забезпечення виконання договірних зобов`язань в силу ч.1 ст.546 ЦК України, а тому вимоги про її сплату повинні бути оформлені в письмовій формі (ч.1 ст.547 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Поліським національним університетом була направлена претензія № 2470/01-17 від 25.10.2024 за зареєстрованою адресою проживання: ОСОБА_1 , щодо стану заборгованості з вимогою добровільно сплатити борг. На час звернення до суду борг не погашено.
Враховуючи правову природу зобов`язань, які виникли між сторонами у справі, їх неналежне виконання відповідачем, та те, що факт наявності заборгованості за договором у встановленому законом (ст. ст.12,81 ЦПК України) порядку ніким не спростовано, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором.
Також, суд погоджується з вимогою позивача про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, згідно з п. 2 ст. 625 ЦК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Тому слід також стягнути з відповідача 3028,00 грн судового збору, сплачених позивачем при подачі позову.
На підставі ст. ст. 12, 13, 81, 128, 133, 141, 223 ч.4, 247 ч.2, 259, 263, 265, 282, 283, 284, 289, 354, 355 ЦПК України, керуючись, ст. ст. 526, 611, 625, 903 Цивільного Кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Поліського національного університету, представник позивача Скидан Олег Васильович, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Поліського національного університету заборгованість за договором №1257 від 01.09.2023 про навчання узакладі вищої освіти 10105,00 грн основного боргу; 286,58 грн – 3% річних; 846,29 грн – інфляційні втрати.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Поліського національного університету 3028,00 грн в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Житомирського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Поліський національний університет, місцезнаходження: 10008, м. Житомир, Бульвар Старий, буд. 7, Житомирської області, ЄДРПОУ 00493681.
Представник позивача: Скидан Олег Васильович,РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: м. Житомир, Бульвар Старий, буд. 7, Житомирської області.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 07.08.2012 Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя:	  	Г.  П.  Нижник