ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2026  	Справа №607/1895/26 Провадження №1-кп/607/1158/2026	

м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 
при секретарях судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №12026216040000016 від 05 січня 2026 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новосілка Підгаєцького району Тернопільської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше не судимого, 
-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_6 , 
ВСТАНОВИВ:

02 січня 2026 року близько 18 год. 50 хв. у ОСОБА_4 , який перебував на першому поверсі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , у ході словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_6 , виник протиправний умисел на завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень останньому. Реалізуючи свій протиправний умисел 02 січня 2026 року близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на першому поверсі гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар дверима в ділянку лівого плеча ОСОБА_7 , який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень останньому. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 завдав удар ОСОБА_6 , який завдав фізичного болю та не спричинив тілесні ушкодження.
Під час допиту обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України не визнав та пояснив, що 02 січня 2026 року близько 18 год. 50 хв. не пригадує, чи виходив у коридор гуртожитку, що за адресою: АДРЕСА_2 . Ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 він не спричиняв. ОСОБА_6 та його дружини він не бачив, заперечує факт даної події. Відносно ОСОБА_7 він не чинив ніякого фізичного насильства. 
Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та оголошеними документами матеріалів кримінального провадження, наданими в суді показами потерпілого та свідка, зокрема: 
-- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.01.2026, з якого вбачається, що ОСОБА_6 заявив, що 02.01.2026 близько 18 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в коридорі першого поверху сусід ОСОБА_4 спричинив йому тілесні ушкодження; 
-- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.01.2026, за участю потерпілого ОСОБА_6 , статиста з фототаблицями ілюстрацій до нього та відеофіксацією його проведення, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 повідомив щодо спричинення ОСОБА_4 йому тілесних ушкоджень під час події, що мала місце 02 січня 2026 року близько 18 год. 50 хв. в приміщенні вбиральні на першому поверсі гуртожитку АДРЕСА_3 , та показав, що 02 січня 2026 року близько 18 год. 50 хв. ОСОБА_6 перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 . Вийшовши у коридор загального користування він побачив сусіда ОСОБА_4 , який сидів біля душової кімнати. Коли ОСОБА_6 пройшов повз сусіда та дійшов до дверей, які закривають туалетну кімнату, то він встав з пуфика, підійшов до дверей та дверима вдарив його у ліве плече. Внаслідок вказаного удару в нього на лівому плечі подряпина та було почервоніння. Подію бачила дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_8 . Після цього ОСОБА_4 продовжив конфлікт, стукав по дверях, висловлювався нецензурною лайкою, у зв`язку з чим було викликано працівників поліції. Надалі потерпілому ОСОБА_6 було запропоновано відобразити на статисті механізм спричинення йому тілесних ушкоджень, на що останній погодилась та сів на стілець та попросив статиста пройти повз нього, що зображено на фото №1. Після чого потерпілий попросив статиста стати у дверний отвір, що зображено на фото №2. Надалі потерпілий став за дверима та відтворив, як ОСОБА_4 наніс йому удар дверима по лівому плечу, що зображено на фото №3, внаслідок якого у потерпілого на лівому плечі було почервоніння та з`явилася подряпина; 
Відеодиск із записом проведеного слідчого експерименту із потерпілим в судовому засіданні не оглядався за відсутності клопотання сторін та учасників.
-- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.01.2026, за участю свідка ОСОБА_8 , статиста з фототаблицями ілюстрацій до нього та відеофіксацією його проведення, який був досліджений в судовому засіданні, згідно якого свідок ОСОБА_8 повідомила щодо спричинення ОСОБА_4 ОСОБА_6 тілесних ушкоджень під час події, що мала місце 02 січня 2026 року близько 18 год. 50 хв. в приміщенні вбиральні на першому поверсі гуртожитку АДРЕСА_3 , та показала, що 02 січня 2026 року близько 18:50 ОСОБА_8 перебувала за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 , разом із чоловіком — ОСОБА_6 . У вказаний час ОСОБА_6 вийшов до туалетної кімнати загального користування, розташованої у спільному коридорі. Біля душової кімнати та туалету на пуфику сидів сусід із квартири АДРЕСА_5 — ОСОБА_4 , який тривалий час проживає за вказаною адресою. Коли ОСОБА_6 пройшов повз ОСОБА_4 та підійшов до дверей туалетної кімнати, ОСОБА_4 підвівся, підійшов до дверей та наніс ОСОБА_6 удар дверима у ліве плече. Внаслідок удару у ОСОБА_6 виникло почервоніння та подряпина на лівому плечі. ОСОБА_8 , яка в цей час прямувала до душової кімнати слідом за чоловіком, бачила момент нанесення удару. Після виникнення конфлікту ОСОБА_9 повернулися до своєї квартири. Надалі ОСОБА_4 продовжив конфліктну поведінку, а саме стукав руками у двері квартири та висловлювався нецензурною лайкою в їхній бік. Після цього ОСОБА_6 викликав працівників поліції. Надалі свідку ОСОБА_8 було запропоновано відтворити механізм спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень під час події, що мала місце 02 січня 2026 року близько 18 год. 50 хв. у приміщенні вбиральні на першому поверсі гуртожитку АДРЕСА_3 , на що остання погодилась. Під час відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_8 сіла плечем до статиста та попросила його пройти повз неї, що зафіксовано на фото №1. Після цього ОСОБА_8 попросила статиста стати у дверному отворі, що зафіксовано на фото №2. Надалі ОСОБА_8 , перебуваючи за дверима відтворила дії ОСОБА_4 , а саме нанесення удару дверима по лівому плечу ОСОБА_6 , що зафіксовано на фото №3. Зі слів ОСОБА_8 , внаслідок вказаного удару у ОСОБА_6 виникло почервоніння та подряпина на лівому плечі; 
-- висновком експерта Тернопільського обласного бюро СМЕ №8 від 06 січня 2026 року по 07 січня 2026 року, згідно якого на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , 1961 року народження, ознайомившись з матеріалами досудового розслідування, приймаючи до уваги повідомлені обставини справи та у відповідності до запропонованих запитань встановлено, що при судово-медичній експертизі у ОСОБА_6 будь-яких зовнішніх тілесних ушкоджень (ран, синців, саден тощо) чи слідів їх загоєння не виявлено.
Із показань потерпілого ОСОБА_6 встановлено, що 02 січня 2026 року близько 18 год. 50 хв. він перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 та йшов у туалетну кімнату, яка є для загального користування. В той час ОСОБА_4 сидів біля душової кімнати на пуфі. Коли він пройшов повз сусіда та дійшов до дверей, які закривають туалетну кімнату, то ОСОБА_4 встав з пуфика, підійшов до дверей та дверима вдарив його у ліве плече. Внаслідок вказаного удару в нього на лівому плечі виникла подряпина та було почервоніння. Відчув сильну біль, яка пройшла приблизно через тиждень. Після чого він викликав працівників поліції. Щодо міри призначеного покарання, то не заперечує проти призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу. 
Показами свідка ОСОБА_8 встановлено, що вона із ОСОБА_4 проживає в одному будинку, є сусідами, ОСОБА_6 є її чоловіком. 02 січня 2026 року близько 18 год. 50 хв. вона перебувала за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_4 . Її чоловік ОСОБА_6 йшов в туалетну кімнату, а вона йшла в душову кімнату, які є для загального користування. В той час ОСОБА_4 сидів в коридорі на пуфі між душовою і туалетною кімнатами. Її чоловік йшов перед нею. Тоді ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 дверима по плечі. Після цього вони пішли в квартиру та викликали працівників поліції, а ОСОБА_4 залишився на коридорі. Був один удар. Після вказаної події приїхали працівники поліції. Було видно почервоніння на плечі. ОСОБА_4 не просив вибачення у ОСОБА_6 . 
Показання потерпілого і свідка є логічними, не суперечливими та повністю підтверджують обставини, які викладені у протоколах проведених із ними слідчих експериментів, а відтак і правдивими.
Таким чином суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень. 
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до проступку, обставини вчинення протиправних дій, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, на обліках в лікаря психіатра чи нарколога не перебуває. Обставин, які пом`якшують, чи обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи наведене позицію державного обвинувача і потерпілого, суд приходить до переконання, що в даному випадку ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкцій статті обвинувачення у виді штрафу, оскільки з урахуванням об`єктивних обставин справи, саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення даного обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя	ОСОБА_1