27.05.26
33/812/218/26

Справа № 490/2122/26
 
Провадження № 33/812/218/26  

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року   м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Шаманської Н.О.
за участю секретаря Богуславської О.М.
захисника особи, яку притягнуто 
до адміністративної відповідальності   Качана Р.Ю.
розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подане його захисником Качаном Романом Юрійовичем, про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2026 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 605806 від 04 березня 2026 року 04 березня 2026 року о 09:47 год. у м. Миколаєві по вул. 6-та Слобідська, 47 ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Fiat Ducato", д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліда шкіра обличчя, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає дійсності, різкий запах алкоголю з порожнини рота, мляве мовлення. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, в встановленому законом порядку, в медичному закладі, водій відмовився шляхом ухилення від проходження огляду на неодноразові вимоги працівника поліції. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху Українивчинив правопорушення, за яке ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Постановою судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, захисник ОСОБА_1 – Качан Р.Ю. подав на нього апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно подав і клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначав, що останнім днем для подачі апеляційної скарги було 02 травня 2026 року, який припав на вихідний день – суботу. ОСОБА_1 лише 01 травня 2026 року уклав з Качаном Р.Ю. договір на представництво його інтересів у суді та 03 травня 2026 року останній подав апеляційну скаргу. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – Качана Р.Ю., апеляційний суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає задоволенню з наступних підстав.
Чинні норми КУпАП стосовно права на оскарження постанови судді місцевого суду у справі про адміністративні правопорушення забезпечують за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, законну мету і не порушують саму сутність цього права.
Гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників справ про адміністративні правопорушення виступає передбачений у частині 2 статті 294 КУпАП порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.
Згідно положень частини 2 статті 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною 5 статті 7 та частиною 1 статті 287 цього Кодексу.
Правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення з дня її винесення, передбачене частиною 2 статті 294 КУпАП, надає потенційному апелянту достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. 
За положеннями ст. 289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.
Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. 
Так, причина пропуску строку звернення до апеляційного суду із апеляційною скаргою на постанову місцевого суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена судом 22 квітня 2026 року. Перевіркою обставин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови встановлено, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні під час розгляду даної справи. У суді першої інстанції інтереси ОСОБА_1 представляв адвокат Корчевський О.І.
01 травня 2026 року ОСОБА_1 уклав договір про надання професійної правничої допомоги з адвокатом Качаном Р.Ю., який і подав 03 травня 2026 року дану апеляційну скаргу.
Зважаючи на викладене, на незначний пропуск строку подачі апеляційної скарги (1 день) доводи наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу.
Згідно ст.129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.
Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.
З точки зору дотримання права на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 грудня 2025 року року підлягає поновленню.
З урахуванням викладеного, керуючись ч.2 ст.294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 22 квітня 2026 року.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду Н.О.Шаманська