Справа№464/410/26 
пр. № 3/464/385/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2026         м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Сабари Л.В.,
секретаря судового засідання Гуцул В.С., 
за участю: захисника Мар`яш Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:

ОСОБА_1 керував транспортним засобам в стані алкогольного сп`яніння,  тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Правопорушення вчинено при наступних обставинах.
ОСОБА_1 16.01.2026 о 13:13 в м.Львів, вул.. Гетьмана Полуботка, 29 керував ТЗ Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніннячим, порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху. Ознаками алкогольного спяніння були: різкий запаху алкоголю із порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова. Огляд проводився в медичному закладі, що підтверджується висновком лікаря 000042 від 16.01.2026 .
28.04.2026 до суду надійшло клопотання адвоката Мар`яш М.В. про закриття провадження у справі. Клопотання обґрунтовує тим, що матеріали справи не містять доказів руху транспортного засобу, його зупинки та керування автомобілем ОСОБА_1 . Крім того, при проведенні огляду на стан сп`яніння було порушено порядок встановлений Інструкцією, оскільки зразки біологічного середовища у ОСОБА_1 не відбиралися. Висновки складені з порушенням вимог Інструкції вважаються недійсними. Одночасно, вказує на проведення неповного та не безперервного відеозапису, у зв`язку із чим відеоматеріали слід визнати неналежним та недопустимим доказом. Також, наведено обставини, за котрих проводиться огляд на стан сп`яніння військовослужбовця при виконанні ним службових обов`язків. Вважає, що в даному випадку було порушено вимоги ст. 266-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 скеровувався на огляд не посадовою особою ЗСУ. З огляду на викладене, відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, а тому провадження слід закрити. До клопотання долучено також клопотання про визнання результатів огляду недійсним.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання, не прибув, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.
Захисник Мар`яш Л.В. підтримала доводи викладенні у клопотанні про закриття провадження у справі, в судовому засіданні повідомила, що в матеріалах справи відсутнє відео з якого можна встановити момент керування автомобілем ОСОБА_1 , а також, медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 проведено з порушенням порядку встановленого Інструкцією, оскільки біоматеріал в останнього не відбирався, лабораторному дослідженню такий не піддавався, у зв`язку із чим, висновок у справі є недійсним, а тому в діях останнього відсутні подія та склад правопорушення, просила закрити провадження у справі.
Заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя встановила наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі, зокрема, відмови особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З цього слідує, що диспозиція вказаної норми є бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів – правил, положень, інструкцій.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 Закону).
Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.
Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» (далі – Закон) визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.  До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Згідно п.2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій серед іншого, зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
З цього слідує, що ОСОБА_1 16.01.2026 о 13:13 год будучи причетним до ДТП перебував на місці події у м. Львів, вул.. Генерала Полуботка, 29 до з`ясування обставин справи, тобто був водієм, учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків, поширюється дія вказаного закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.
При цьому, приходячи до таких висновків суд враховує наступне.
Як вбачається із копії протоколу серії ЕПР1 № 568225 від 16.01.2026 ОСОБА_1 16.01.2026 о 13.13 год. на вул. Гетьмана Полуботка, 29 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим транспортним засобом марки «Chevrolet», р.н. НОМЕР_4 , та транспортним засобом марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_5 , завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 2.6, 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху. Його дії кваліфіковано за ст. 124 КУпАП. За результатами розгляду вказаного протоколу, Сихівським районним судом м. Львова 23.03.2026 винесено постанову, згідно котрої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
При цьому суд відхиляє доводи сторони захисту, про те, що в матеріалах справи відсутні докази зупинки автомобіля ОСОБА_1 , що ставить під сумнів факт керування останнім транспортним засобом, з огляду на те, що вказана постанова набрала законної сили, останнім у передбаченому законом порядку не оскаржена. 
Вказане свідчить, що ОСОБА_1 16.01.2026 о 13:13 на вул. Гетьмана Полуботка, 29 у м. Львові керував автомобілем з порушенням ПДР, при цьому вказаний факт не спростований в судовому засіданні захисником. 
Одночасно, як вбачається із відеоматеріалів, працівники поліції підходять до місця ДТП, де потерпілі вказують на автомобіль та водія – винуватця пригоди, ОСОБА_1 котрий повідомив про обставини пошкодження автомобілів.
Аналізуючи вказані докази, відсутні сумніви з приводу того, що ОСОБА_1 керував автомобілем о 13:13 год 16.01.2026.
Крім того, п.8 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі – ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Таким чином, у випадку ДТП, за котрої не спричинено шкоду життю та здоров`ю потерпілим, відсутні обмеження щодо проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в тому числі в силу дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно п.2.9.а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі – Інструкція).
Відповідно до п. п. 2, 3 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота,  порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук,  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
З цього слідує, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, як учасники дорожнього руху, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування за допомогою транспортних засобів з явними ознаками спяніння.
При цьому п. 7 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я). 
На з`ясування обставин адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП судом досліджено наступні докази:
-протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №568275 від 16.01.2026, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , яке передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;
-копію протоколу серії ЕПР1 № 568225 від 16.01.2026 згідно котрого ОСОБА_1 16.01.2026 о 13.13 год. на вул. Гетьмана Полуботка, 29 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_3 вчинив правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 16.01.2026, згідно з яким ОСОБА_1 направляється на огляд у КНП ЛОР ЛОМЦП та ТУ у зв`язку із виявленими у нього ознаками сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, нечітка вимова;
-відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксована обставини події, що мала місце 16.01.2026;
-Висновок № 000042 від 16.01.2026 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно котрого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
-Пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
-рапорт працівника поліції, про те, що було отримано виклик про ДТП без травмованих. На місці події виявлено водія ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`янінням, і він від проходження огляду на місці події відмовився, особу скеровано в медичний заклад. Згідно висновку ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
-Лист КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» № 249 від 17.03.2026 згідно котрого вбачається, що під час огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 зразки біологічного середовища не відбиралися, а застосовано газоаналізатор Alcotest 6820.
-Копії посвідчення про відрядження військовослужбовця ОСОБА_1 до військової частини з 20.04.2026.
Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
З урахуванням викладеного, суддя встановила, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена матеріалами справи, оскільки докази, як окремо, так і в сукупності, доводять його вину, зокрема, що останній 16.01.2026 о 13:13 год. на вул. Гетьмана Полуботка, 29 у м. Львові керував транспортним засобом марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_3 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено висновком № 000042 від 16.01.2026.
Будь-яких доказів, які б спростовували зібрані в ході судового розгляду фактичні дані, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її захисником не надано.
Разом з тим, суд при вивченні доводів сторони захисту викладених у клопотанні про закриття справи, вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Так, щодо того, що в матеріалах справи відсутні докази, з яких вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, і такий було зупинено працівниками поліції, суд, висновки на спростування таких тверджень виклав вище.
Щодо обґрунтування сторони захисту про безперервність фіксації виконання працівником поліції службових обов`язків, слід відзначити те, що згідно ст. 266 КУпАП передбачено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Одночасно, п. 6 Розділу ІІ Інструкції аналогічно закріплено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З цього слідує, що вказаними нормами передбачено обов`язок працівника поліції застосовувати технічні засоби відеозапису при проведенні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.
Як вбачається із матеріалів справи, до такої долучено відеоматеріали, котрими закріплено обставини отримання відмови від водія проходження огляду на стан сп`яніння у на місці, та обставини проходження огляду у медичній установі.
Одночасно, як випливає із ст. 31 Закону України «Про національну поліцію» Поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів регулюється Інструкцією затвердженою наказом МВСУ від 18.12.2018 № 1026.
Одночасно, відповідно до ст. 14 Закону «України Про дорожній рух» передбачено, що водії транспортних засобів належать до учасників дорожнього руху та можуть оскаржити дію працівника відповідних підрозділів Національної поліції у разі порушення з його боку чинного законодавства, а також зобов`язані не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
З цього слідує, що ОСОБА_1 , будучи учасником дорожнього руху, в силу законодавства, що регулює дорожній рух, у випадку виявлення порушень з боку працівників поліції зокрема щодо самовільного видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміни цих носіїв, зміни їх системної дати та часу, примусового виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб, перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису, внаслідок чого не було зафіксовано інформацію, що має суттєве значення при розгляді справи, мав право на оскарження таких дій.
Однак, будь-яких доказів, про те, що працівниками поліції вчинялися дії, що суперечать чинному законодавству, і такі були оскаржені у порядку встановленому законом, стороною захисту не надано.
Крім того, оцінюючи доводи сторони захисту викладені у клопотанні та письмових заперечення з приводу порушення порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння суд вважає за необхідне звернути увагу на наступне.
Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 в медичному закладі, котрий як вбачається із Листа КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» № 249 від 17.03.2026 виконує точний аналіз вмісту алкоголю у видуховому повітрі та в автоматичному режимі перераховується на вміст етанолу в крові. В його присутності було досліджено результат тесту, що підтверджується відеоматеріалами. З результатом тесту останній погодився.
Будь-яких доказів, того, що тест у медичному закладі не проводився, працівниками медичної установи не було використано спеціальний технічний засіб передбачений законом не встановлено.
Крім того, не заслуговують на увагу доводи сторони захисту про те, що було порушено порядок проведення лабораторного дослідження на визначення вмісту алкоголю, з огляду на наступне.
Згідно п.п.2 Розділу ІІІ Інструкції огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я.
Пунктом 6 закріплено, що обов`язковим проведенням лабораторних досліджень є на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.
Обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, лише щодо водія – учасника дорожнього руху внаслідок ДТП, що перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами (п.13 Інструкції).
Усі доводи сторони захисту, що не було проведено підтверджуюче дослідження оцінюються судом критично, оскільки ОСОБА_1 на місці проходження огляду не заперечив щодо результатів, а також з даного приводу суду не надано жодних висновків експерта, котрі б спростовували висновки лікаря, що стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення.
Як наслідок, суд прийшов до переконання, про те, що у задоволенні клопотання захисника про визнання процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння – недійсними, слід відмовити.
Крім того, суд критично оцінює доводи сторони захисту, про те, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем, у зв`язку із чим було порушено вимоги ст. 266-1 КУпАП при проведенні огляду на стан сп`яніння з огляду на таке.
Частиною 1 ст 266-1 КУпАП визначено, що військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Крім того, положеннями вказаної норми передбачено спеціальний порядок проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовця, оскільки ст. 172-20 КУпАП визначено адміністративну відповідальність таких осіб за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Одночасно ст. 15 КУпАП передбачено, що військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування у разі винесення термінового заборонного припису, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, зазначені особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи, адміністративний арешт. У разі притягнення таких осіб до відповідальності за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі направлення особи, яка вчинила таке насильство, на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, здійснюється на загальних підставах.
Аналізуючи вищевикладене, суд зважає на те, що ст. 130 КУпАП та ст. 172-20 КУпАП визнано спеціальних суб`єктів вчинення таких правопорушень – водія та військовослужбовця.
З цього слідує, що працівник поліції, пропонує пройти огляд на стан сп`янінням водієві, в якого наявні ознаки сп`яніння, не залежно від його статусу. Будь-яких застережень чи виключень з даного приводу Інструкція не містить. 
Більше того, як зазначалося вище, водій в силу положень ПДР та законодавства про дорожній рух на вимогу поліцейського зобов`язаний пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Будь-яких виключень, за котрих водій вправі відмовити від проходження такого огляду законодавство не містить.
Як наслідок, суд не може визнати дії працівників поліції, щодо вимоги на проходження огляду на стан сп`яніння адресованої ОСОБА_1 , що є військовослужбовцем, непрофесійними чи незаконними. 
Разом з тим, фактичні дані встановлені при з`ясуванні обставин керування транспортним засобом військовослужбовцем, можуть бути підставою для застосування ст. 266-1 КУпАП при вирішенні питання щодо наявності в діях військовослужбовця ознак правопорушення передбаченого ст. 172-20 КУпАП.
У справі Проніна проти України (№63566/00 від 18 липня 2006 року) Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, суддя бере до уваги сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, які виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, і вина її доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою, а невизнання ОСОБА_1 вини суддя оцінює критично, як спосіб захисту, та як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02 ECHR 29 червня 2007 року постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно зі ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Зважаючи на наведене, приходжу до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, у стані алкогольного спяніння є доведеним, його дії кваліфіковано вірно – за ч. 1 ст. 130 КУпАП, відтак останній підлягає адміністративній відповідальності за вчинене.
Таким чином, суд відхиляє доводи сторони захисту, про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , викладені у клопотанні про закриття провадження у справі, у зв`язку із чим таке до задоволення не підлягає. 
Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
При призначенні адміністративного стягнення суддя враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, що такий є військовослужбовцем, ступінь його вини та вважає за необхідне призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі одної тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Таке стягнення за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Окрім цього, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Підстав, визначених ст. 5 Закону України «Про судовий збір», щодо звільнення від сплати судового збору суддею не встановлено, таким чином з ОСОБА_1 в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 665,60 грн.
На підставі викладеного, ст. ст. 221, 284, 285 КУпАП, суд, 

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.
Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів: ГУК у Львiв.обл./Львів.обл/21081300; код отримувача(КОД ЗА ЄДРПОУ): 38008294; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA268999980313040149000013001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (КОД ЗА ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення пред`являється до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя         Сабара Л.В.