Справа № 139/125/26
Провадження № 1-кп/139/7/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

04 травня 2026 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 
з участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_11 

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.09.2025 № 12025020000000877, обвинувальний акт по якому 04.03.2026 надійшов з Вінницької обласної прокуратури до Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, громадянина України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:
У провадженні Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 Кримінального кодексу України (у тексті - КК України).
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , будучи згідно наказу Фермерського господарства «Велес Віта» (у тексті - ФГ «Велес Віта») від 04.09.2013 № 106 призначеним на посаду заступника голови фермерського господарства по механізації в галузі тваринництва та будівництва, на якого наказом від 10.01.2025 № 22 «Про розподіл посадових та функціональних обов`язків і відповідальності з охорони праці та про призначення відповідальних осіб за проведення інструктажів з питань охорони праці на робочих місцях» покладено обов`язок контролю та здійснення забезпечення охорони праці під час виконання робіт з укладання маси в силосну яму, її ущільненням за допомогою спеціалізованого трактора з приєднаним силосним котком, допустив грубі порушення чинних вимог з охорони праці, які спричинили загибель двох людей.
Так, ОСОБА_4 , близько 13:00 години 11.09.2025 під час організації та виконання робіт з укладання, ущільнення та накриття плівкою зеленої маси у силосну яму, що знаходиться на території ФГ «Велес Віта», яке розташоване в с. Дружба Мурованокуриловецької ОТГ (у тексті - Мурованокуриловецька ОТГ) Могилів-Подільського району Вінницької області, допустив працівників вказаного господарства на територію, де проводилися роботи по трамбуванню силосу за допомогою спеціалізованого трактора під управлінням тракториста ОСОБА_3 .
Розуміючи небезпечність таких дій та усвідомлюючи можливість настання травмування підлеглих йому працівників, ОСОБА_4 не здійснив належного контролю стану охорони праці під час виконання робіт з укладання зеленої маси у силосну яму з ущільненням котком, не провів інструктаж з водієм ОСОБА_3 з питань охорони праці, а також не вжив заходів щодо припинення трактористом ОСОБА_3 робіт, пов`язаних із рухом трактора в силосній ямі, де проводилися роботи з накриття зеленої маси плівкою.
Внаслідок таких дій ОСОБА_4 щодо незабезпечення вимог охорони праці, тракторист - машиніст ФГ «Велес Віта» ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, продовжив управління трактором «FENDT 1050 Vario», державний номерний знак НОМЕР_1 , з навісним обладнанням - котком силосним СЛОН 4.4., що згідно п. 109 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затверджених наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15, відноситься до робіт з підвищеною небезпекою.
Під час такого руху, пов`язаного із виконання робіт з підвищеною небезпекою у силосній ямі, ОСОБА_3 відволікся від управління трактором, обладнаним навісним обладнанням - котком силосним СЛОН 4.4., та допустив наїзд на працівників вказаного господарства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які здійснювали накриття зеленої маси плівкою на вказаній силосній ямі.
Внаслідок даної пригоди ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді масивної внутрішньо черевної кровотечі, яка розвинулася у результаті тупої травми живота у вигляді масивного розриву тканини печінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та внаслідок яких сталася смерть останнього.
ОСОБА_13 під час наїзду отримав тілесні ушкодження у вигляді масивної внутрішньочеревної кровотечі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та внаслідок яких сталася смерть останнього.
Таким чином, ОСОБА_4 за вищевикладених обставин порушив вимоги таких нормативних актів:
ч. 6 ст. 18 Закону України «Про охорону праці», в частині допуску до роботи тракториста-машиніста сільськогосподарського (у тексті - с/г) виробництва ОСОБА_3 , який не пройшов навчання, інструктаж і перевірку знань;
абзацу 1 п. 3.3. розділу 3 наказу ФГ «Велес Віта» від 10.01.2025 № 26 «Про затвердження інструкції з експлуатації та охорони праці для сільськогосподарського обладнання», в частині незабезпечення виконання трактористом-машиністом с/г виробництва ОСОБА_3 вимог Інструкції з охорони праці № 12/25-ОП під час роботи з котком силосним СЛОН 4.4.;
абзацу 2 п. 3.3. розділу 3 наказу ФГ «Велес Віта» від 10.01.2025 № 26 «Про затвердження інструкції з експлуатації та охорони праці для сільськогосподарського обладнання», в частині не проведення інструктажу з питань охорони праці ОСОБА_3 за Інструкцією з охорони праці № 12/25-ОП під час роботи з котком силосним СЛОН 4.4.;
абзацу 1 п. 2 наказу ФГ «Велес Віта» від 10.01.2025 № 22 «Про розподіл посадових та функціональних обов`язків і відповідальності з охорони праці та про призначення відповідальних осіб за проведення інструктажів з питань охорони праці на робочих місцях», в частині нездійснення контролю стану охорони праці під час виконання робіт з укладання маси в силосну яму з ущільненням котком;
абзацу 2 п. 2 наказу ФГ «Велес Віта» від 10.01.2025 № 22 «Про розподіл посадових та функціональних обов`язків і відповідальності з охорони праці та про призначення відповідальних осіб за проведення інструктажів з питань охорони праці на робочих місцях», в частині нездійснення контролю за дотриманням трактористом-машиністом с/г виробництва ОСОБА_3 вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці;
абзацу 3 п. 2 наказу ФГ «Велес Віта» від 10.01.2025 № 22 «Про розподіл посадових та функціональних обов`язків і відповідальності з охорони праці та про призначення відповідальних осіб за проведення інструктажів з питань охорони праці на робочих місцях», в частині непроведения трактористу-машиністу ОСОБА_3 відповідних інструктажів з питань охорони праці;
абзацу 5 п. 2 наказу ФГ «Велес Віта» від 10.01.2025 № 22 «Про розподіл посадових та функціональних обов`язків і відповідальності з охорони праці та про призначення відповідальних осіб за проведення інструктажів з питань охорони праці на робочих місцях», в частині незабезпечення формування безпечних умов праці під час виконання робіт з укладання маси в силосну яму з ущільненням котком;
абзацу 6 п. 2 наказу ФГ «Велес Віта» від 10.01.2025 № 22 «Про розподіл посадових та функціональних обов`язків і відповідальності з охорони праці та про призначення відповідальних осіб за проведення інструктажів з питань охорони праці на робочих місцях», в частині незабезпечення виконання заходів з охорони праці під час виконання робіт з укладання маси в силосну яму з ущільненням котком;
абзацу 7 п. 2 наказу ФГ «Велес Віта» від 10.01.2025 № 22 «Про розподіл посадових та функціональних обов`язків і відповідальності з охорони праці та про призначення відповідальних осіб за проведення інструктажів з питань охорони праці на робочих місцях», в частині нездійснення посиленого контролю за безпекою під час виконання робіт з укладання маси в силосну яму з ущільненням котком;
технологічної картки безпечного виконання робіт під час заготівлі сінажу і силосу, затвердженого наказом голови ФГ «ВЕЛЕС ВІТА» від 28.02.2025 № 36, в частині незабезпечення контролю безпеки під час укладання та ущільнення силосу на площадці силосування передбачених розділом «Укладання, ущільнення та укриття маси в ямі», а саме вимоги щодо натягування плівки лише після виведення трактора колісного «FENDT 1050 Vario» з приєднаним силосним котком СЛОН 4.4 із силосної ями;
технологічної картки безпечного виконання робіт під час заготівлі сінажу і силосу, затвердженої наказом голови ФГ «Велес Віта» від 28.02.2025 № 36, в частині незабезпечення контролю безпеки під час укладання та ущільнення силосу на площадці силосування, передбачених розділом «Укладання, ущільнення та укриття маси в ямі», а саме вимоги щодо недопущення перебування працівників у зоні руху трактора колісного «FENDT 1050 Vario» з приєднаним силосним котком СЛОН 4.4.;
абзацу 2 п. 2 наказу ФГ «Велес Віта» від 28.02.2025 № 36 «Про затвердження технологічних карт безпечного виконання робіт», в частині незабезпечення організації виконання робіт, пов`язаних з укладанням та ущільненням силосу на площадці силосування, передбачених розділом «Укладання, ущільнення та укриття маси в ямі» технологічної картки безпечного виконання робіт під час заготівлі сінажу і силосу.
Порушення ОСОБА_4 вищевикладених вимог нормативних актів знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з виникненням даної події та її наслідками - настанням смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
ОСОБА_3 згідно наказу ФГ «Велес Віта» від 21.03.2022 № 40 прийнятий на посаду тракториста-машиніста вказаного господарства, пройшовши інструктажі з охорони праці та досконало знаючи вимоги Закону України «Про охорону праці», внутрішніх Інструкцій, затверджених наказами голови фермерського господарства, під час управління закріпленим за ним трактором «FENDT 1050 Vario», державний номерний знак НОМЕР_2 , з навісним обладнанням - котком силосним СЛОН 4.4., допустив грубі порушення чинних вимог з охорони праці, які спричинили загибель двох людей.
Так, близько 13:00 години 11.09.2025 тракторист-машиніст ФГ «Велес Віта» ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, управляв трактором «FENDT 1050 Vario», державний номерний знак НОМЕР_1 , з навісним обладнанням - котком силосним СЛОН 4.4., що згідно п. 109 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затверджених наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 № 15, відноситься до робіт з підвищеною небезпекою.
Виконуючи у зазначений час роботи по заготівлі та укладанні зеленої подрібненої маси рослин кукурудзи у спеціалізованій силосній ямі, ОСОБА_3 здійснював рух заднім ходом, трамбуючи силос. Під час такого руху, пов`язаного із виконання робіт з підвищеною небезпекою у силосній ямі, що знаходиться на території ФГ «Велес Віта», яке розташоване в с. Дружба Мурованокуриловецької ОТГ Могилів-Подільського району Вінницької області, ОСОБА_3 відволікся від управління трактором, обладнаним навісним обладнанням - котком силосним СЛОН 4.4., та допустив наїзд на працівників вказаного господарства ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які здійснювали накриття зеленої маси плівкою.
Внаслідок даної пригоди ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді масивної внутрішньочеревної кровотечі, яка розвинулася у результаті тупої травми живота у вигляді масивного розриву тканини печінки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та внаслідок яких сталася смерть останнього.
ОСОБА_13 під час наїзду отримав тілесні ушкодження у вигляді масивної внутрішньочеревної кровотечі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення та внаслідок яких сталася смерть останнього.
Таким чином, тракторист-машиніст ОСОБА_3 за вищевикладених обставин порушив вимоги таких нормативних актів:
абзацу 2 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону праці», в частині недбання про безпеку і здоров`я оточуючих людей;
абзацу 3 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про охорону праці», в частині невиконання вимог нормативно-правових актів з охорони праці;
п. 3.2. розділу 3 Інструкції з охорони праці № 23 для машиніста (тракториста), затвердженої наказом голови ФГ «Велес Віта» від 31.12.2016 № 209, в частині виконання робіт перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння;
п/п. 4.5.7. п. 4 розділу 4 Інструкції з охорони праці № 23 для машиніста (тракториста), затвердженої наказом голови ФГ «Велес Віта» від 31.12.2016 № 209, в частині здійснення маневрування заднім ходом у силосній ямі трактором колісним «FENDT 1050 Vario» з приєднаним силосним котком СЛОН 4.4.;
п/п. 1.6.1. п. 1.6. розділу 1 Інструкції з охорони праці № 12/25-ОП під час роботи з котком силосним СЛОН 4.4., затвердженої наказом голови ФГ «Велес Віта» 10.01.2025 № 26, в частині виконання робіт, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння;
п/п. 1.7.1 п. 1.7. розділу 1 Інструкції з охорони праці № 12/25-ОП під час роботи з котком силосним СЛОН 4.4., затвердженої наказом голови ФГ «Велес Віта» 10.01.2025 № 26, в частині недбання про безпеку інших осіб;
п. 3.2. розділу 3 Інструкції з охорони праці № 12/25-ОП під час роботи з котком силосним СЛОН 4.4., затвердженої наказом голови ФГ «Велес Віта» 10.01.2025 № 26, в частині здійснення маневрування заднім ходом у силосній ямі трактором колісним «FENDT 1050 Vario» з приєднаним силосним котком СЛОН 4.4., під час перебування людей в ямі;
п. 3.1. розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ФГ «Велес Віта» від 13.01.2025 № 1/25, в частині недотримання правил охорони праці під час виконання робіт пов`язаних із ущільненням силосу за допомогою силосного котка СЛОН - 4.4., приєднаного до трактора колісного «FENDT 1050 Vario»;
п. 3.1. розділу 3 Правил внутрішнього трудового розпорядку ФГ «Велес Віта» від 13.01.2025 № 1/25, в частині недбання про безпеку та здоров`я інших осіб;
розділу «Укладання, ущільнення та укриття маси в ямі» технологічної картки безпечного виконання робіт під час заготівлі сінажу і силосу, затвердженого наказом голови ФГ «Велес Віта» від 28.02.2025 № 36, в частині нездійснення контролю під час маневрування заднім ходом у силосній ямі трактором колісним «FENDT 1050 Vario», з приєднаним силосним котком СЛОН 4.4.;
наказу ФГ «Велес Віта» від 28.05.2023 № 82, в частині недотримання вимог правил охорони праці.
Порушення ОСОБА_3 викладених вимог нормативних актів знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку з виникненням даної події та її наслідками - настанням смерті ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Вказані дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 272 КК України, як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо воно спричинило загибель людей.
Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розуміють зміст обвинувачення, у повному обсязі визнали свою вину у висунутому обвинуваченні, дали показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ними кримінального правопорушення. У вчиненому щиро розкаялися. Докази своєї вини, здобуті досудовим слідством, визнають повністю і не оспорюють. Правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального правопорушення, встановлених органом досудового розслідування, добровільно вважають недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються, розуміють наслідки такого недослідження, які судом їм роз`яснені. 
Захисники обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно, повідомили, що така позиція обвинувачених ними погоджена і вони її підтримують.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і представник останнього адвокат ОСОБА_10 зазначили, що вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, оскільки вони жодним її учасником не оспорюються.
Враховуючи повне визнання вини обвинуваченими, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (у тексті - КПК України) визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вирішив лише дослідити характеризуючі дані на обвинувачених і провести їх допит. 
Розгляд даного кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проводився в межах пред`явленого їм обвинувачення.
Оцінивши показання обвинувачених, дані ними добровільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленими із змістом ст. ст. 349, 394 КПК України, які узгоджуються між собою та не суперечать викладеним в обвинувальному акті обставинам, дослідивши матеріали, що характеризують обвинувачених, суд приходить до висновку, що подія передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України кримінального правопорушення мала місце.
Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вина обвинувачених в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні повністю підтверджена та доведена, а дії кожного з них органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 272 КК України як порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримуватися, якщо воно спричинило загибель людей.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор ОСОБА_2 зазначив, що вина у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена зібраними у ході досудового розслідування доказами: показаннями потерпілих, обвинувачених, свідків, протоколом огляду місяця події, протоколом огляду транспортного засобу, протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 , висновками токсикологічної, судово-медичних експертиз, та експертизи з питань безпеки життєдіяльності. Вважає, що злочинне діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, воно підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, тобто кваліфіковані вірно, його вина доведена і він її також визнав повністю. При призначенні покарання необхідно врахувати, що ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. Відшкодував шкоду, заподіяну потерпілим, які в свою чергу не мають до нього претензій матеріального та морального характеру, просять суворо не карати. Свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину під час досудового розслідування та судового розгляду визнав повністю, щиро розкаявся. Сприяв органами досудового розслідування у встановленні об`єктивної істини. За місцем проживання та місцем роботи характеризується позитивно. Перерахував на офіційні рахунки Збройних Сил України благодійний внесок в розмірі 500000 грн. За таких обставин вважає, що ОСОБА_4 необхідно визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади зі спеціальними обов`язками щодо забезпечення безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності строком на 1 рік. Застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначивши іспитовий строк 1 рік. Покласти на ОСОБА_4 передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 і представник останнього адвокат ОСОБА_10 зазначили, що жодних претензій до ОСОБА_4 не мають. Щодо міри покарання, повністю погоджуються з думкою прокурора.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 повідомив, що його підзахисний щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, повністю визнав свою вину у його вчиненні, з початку і весь час протягом досудового розслідування і судового розгляду давав правдиві показання. 27.02.2026 перерахував на рахунок військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України 500000 грн. При призначенні покарання просить врахувати думку потерпілих, які не мають до нього претензій і вважають за недоцільне позбавляти його волі. Просить суд при призначенні покарання застосувати ст. 69 КК України і призначити більш м`яке покарання, ніж передбачене санкцією ч. 2 ст. 272 КК України, у виді штрафу в передбаченому ст. 53 КК України розмірі.
Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що вину визнає повністю, щиро розкаюється і шкодує про те, що трапилось, адже загинуло двоє людей. Зазначив, якби міг, то повернув би все назад. Просить суд суворо не карати. Щодо міри покарання, підтримав позицію свого захисника.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_3 прокурор ОСОБА_2 зазначив, що вина у вчиненні інкримінованого йому злочину також доведена зібраними у ході досудового розслідування доказами. Зокрема показаннями потерпілих, обвинувачених, свідків, протоколом огляду місяця події, протоколом огляду транспортного засобу, протоколом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_3 , висновками токсикологічної, судово-медичних експертиз, та експертизи з питань безпеки життєдіяльності. Однак зазначені докази у судовому засіданні не досліджувалися, оскільки в ході судового розгляду за клопотанням сторони захисту, відповідно до ст. 349 КПК України визначено спрощений порядок дослідження доказів. Вважає що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , мало місце, воно підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, тобто кваліфіковане вірно, його вина доведена і він її також повністю визнав. При призначенні покарання необхідно врахувати, що ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин, внаслідок якого загинуло дві особи, при обтяжуючих обставинах, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Не відшкодував потерпілим заподіяну злочином шкоду. Також слід врахувати, що ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України раніше не судимим. За таких обставин вважає, що ОСОБА_3 необхідно визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з позбавленням права обіймати посади зі спеціальними обов`язками щодо забезпечення безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності строком на 3 роки.
Потерпілий ОСОБА_9 та його представник адвокат ОСОБА_10 просять суд призначити ОСОБА_3 максимальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 272 КК України. Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, однак не на максимальний строк.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 зазначив, що подія, яка мала місце, безумовно є трагедією, яка забрала життя двох людей і його підзахисний чітко розуміє та усвідомлює той факт, що в цьому беззаперечно є його пряма вина і він готовий понести відповідне законне та справедливе покарання. В той же час звернув увагу, що це кримінальне правопорушення є не умисним і ніхто з обвинувачених, в тому числі його підзахисний, звісно не бажав настання таких тяжких наслідків, але, на жаль, виправити їх також неможливо. Як було встановлено і під час досудового розслідування, і під час судового розгляду, його підзахисний повністю визнав свою провину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, дійсно щиро розкаявся у скоєному і щиро жалкує про те, що дана подія могла статися. На жаль, те що зроблено неможливо повернути і виправити будь-яким іншим чином, однак на його переконання для підзахисного важливо і потрібно зробити вірні висновки з метою категоричного недопущення подібної протиправної поведінки в подальшому. Впевнений, що саме такі правильні висновки для себе вже зробив його підзахисний і в майбутньому він не допустить подібної неправомірної поведінки. Зважаючи на це просить при обранні міри покарання врахувати наступні обставини стосовно свого підзахисного. ОСОБА_3 дійсно щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні і активно сприяв його розкриттю як під час досудового розслідування, так і судового розгляду, що просить суд врахувати як пом`якшуючу обставину. Він попросив вибачення в потерпілих і через свою цивільну дружину, по мірі можливості, намагався вживати заходів, направлених на відшкодування завданої шкоди. Позитивно характеризується за місцем свого проживання та роботи; не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра. Ще раз звертає увагу суду, що його підзахисний визнає протиправність своєї поведінки, критично оцінює свої дії, шкодує з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію подальшою правомірною поведінкою. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують. Враховуючи сукупність всіх зазначених ним обставини, переконаний, що покарання у вигляді 4 років позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та забезпечить в подальшому його належну поведінку і недопущення ним будь-яких кримінально караних діянь в нашому громадянському суспільстві. Щодо строку додаткового обов`язкового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, поклався на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що вину визнає повністю, щиро розкаюється і шкодує про те, що трапилось. Попросив пробачення у потерпілих. Щодо міри покарання, підтримав позицію свого захисника.
Призначаючи покарання обвинуваченим, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно приписів ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети, принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; його відношення до скоєного, у чому він щиро розкаявся; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, за допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався. Також суд враховує позицію потерпілих, які просять суворо не карати обвинуваченого ОСОБА_4 і не призначати йому покарання у виді позбавлення волі.
До обставин, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить його щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також добровільне відшкодування потерпілим матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, про що свідчать дані у судовому засіданні показання та письмові заяви потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . На підставі ч. 2 ст. 66 КК України суд також визнає обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , свідчить про його щире каяття та належну критичну оцінку скоєного, іншу обставину, не зазначену в частині першій цієї статті - добровільне перерахування на потреби Збройних Сил України грошових коштів в розмірі 500000 грн.
Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.
У зв`язку з цим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 272 КК України - у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади зі спеціальними обов`язками щодо забезпечення безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності строком на 1 рік.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Враховуючи наведене суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання з встановленням йому передбаченого ч. 5 ст. 75 КК України іспитового строку тривалістю 1 рік.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; його відношення до скоєного, у чому він щиро розкаявся; дані про особу обвинуваченого, якийв силу ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, за допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався. 
Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття.
Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
У зв`язку з цим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч. 2 ст. 272 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років з позбавленням права обіймати посади зі спеціальними обов`язками щодо забезпечення безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності строком на 3 роки.
На думку суду, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день.
У складеному старшим слідчим відділу слідчого управління ГУНП у Вінницькій області протоколі від 11.09.2025 про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину зазначено, що ОСОБА_3 затриманий 11.09.2025 о 20:05 год. в порядку ст. 208 КПК України.
В ухвалі слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12.09.2025 зазначено, що до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Строк тримання під вартою рахувати з моменту його затримання, тобто з 20:05 год. 10.11.2025. 
Строк дії запобіжного заходу судом неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 10.03.2026 - до 08.05.2026 включно.
У зв`язку з цим, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення - з 11.09.2025 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
В порядку ч. 1 ст. 128 КПК України 09.04.2026 суд отримав цивільний позов, поданий адвокатом ОСОБА_10 , який представляє інтереси потерпілого ОСОБА_9 . У позовній заяві ставиться вимога про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 500000 грн моральної шкоди, завданої його протиправними діями. Позов обґрунтований тим, що внаслідок таких дій обвинуваченого ОСОБА_3 моральному здоров`ю потерпілого ОСОБА_9 спричинено значну шкоду, тому що весь період з дня смерті батька він намагається поновити порушені права, його життя перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Потерпілим понесені значні моральні втрати, які призвели до позбавлення можливостей реалізації своїх звичок і бажань, які б він міг реалізувати, не витрачаючи часу на підготовку заяв та судових позовів, відвідування установ, органів державної влади, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав. 
Ухвалою від 09.04.2026 позовну заяву у кримінальному провадженні прийнято до розгляду, ОСОБА_9 визнано цивільним позивачем, а ОСОБА_3 - цивільним відповідачем.
22.04.2026 суд отримав відзив на позовну заяву, у якій представник (захисник) відповідача - адвокат ОСОБА_6 зазначає, що заявлена позивачем сума відшкодування морального збитку в розмірі 500000 грн є належним чином не доведеною і такою, що не може бути задоволена у вказаному розмірі. Просить суд задовольнити позовні вимоги частково, зобов`язавши ОСОБА_3 відшкодувати ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 50000 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Частиною 1 і п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
В цьому вироку суд прийшов до переконання про винуватість ОСОБА_3 у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що спричинило загибель ОСОБА_13 , а тому саме обвинувачений має відшкодовувати завдану вчиненим ним злочином шкоду.
Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України).
Обґрунтування розміру глибини душевних страждань, а відтак і розміру відшкодування наведене у позовній заяві, але будь-яких доказів на підтвердження своєї позиції ОСОБА_9 чи його представником суду не надано.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 і абз. 8 п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, про що у вироку зазначаються відповідні підстави.
З урахуванням наведеного суд приходить до переконання, що таким, що відповідає вимогам розумності і справедливості буде відшкодування за моральні страждання, спричинені ОСОБА_9 неправомірними діями ОСОБА_3 у розмірі 300000 грн.
Постановою старшого слідчого відділу слідчого управління ГУНП у Вінницькій області від 11.09.2025 визнано та приєднано до кримінального провадження в якості речових доказів: 1) трактор колісний «FENDT 1050 Vario», державний номерний знак НОМЕР_2 , зі спеціальним навісним обладнанням - силосним котком, який на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , виданого 08.09.2025 ГУ Держпродспоживслужби в Вінницькій області, належить Фермерському господарству «Велес Віта». Згідно розписки від 11.09.2025 даний трактор переданий на відповідальне зберігання голові цього господарства; 2) змив з керма трактора «FENDT 1050 Vario», державний номерний знак НОМЕР_2 , який упакований в паперовий конверт та знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 12025020000000877 від 11.09.2025.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2025 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на зазначені речові докази.
У судовому засіданні 01.05.2026 прокурор заявив клопотання про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2025, яке суд задовольняє, у зв`язку з чим скасовує накладений на речові докази арешт.
На підставі ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне залишити вказаний трактор у власності ФГ «Велес Віта», а змив з керма цього трактора - в матеріалах кримінального провадження № 12025020000000877 від 11.09.2025.
Частиною 2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
У цій справі проведена судова експертиза з питань безпеки життєдіяльності і охорони праці (висновок експерта № СЕ-19/102-25/25608-БЖ від 19.02.2026) вартістю 37438,80 грн, які суд вважає за необхідне стягнути у рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 272, ст. 65 - 67, 75, 76 КК України, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки з позбавленням права обіймати посади зі спеціальними обов`язками щодо забезпечення безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади зі спеціальними обов`язками щодо забезпечення безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємствах, в установах та організаціях усіх форм власності строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення - з 20:05 години 11.09.2025 (час і день його затримання у порядку ст. 208 КПК України) по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Строк відбування ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі рахувати з дня набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Цивільний позов задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі 300000 (триста тисяч) гривень.
Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 37 438 (тридцять сім тисяч чотириста тридцять вісім ) гривень 80 копійок.
Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.09.2025 у справі № 127/28824/25 (провадження 1-кс/127/11433/25).
Трактор колісний «FENDT 1050 Vario», державний номерний знак НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , виданого 08.09.2025 ГУ Держпродспоживслужби в Вінницькій області, належить Фермерському господарству «Велес Віта», переданий на підставі розписки від 11.09.2025 на відповідальне зберігання голові цього господарства, залишити у власності зазначеного фермерського господарства.
Змив з керма трактора «FENDT 1050 Vario», державний номерний знак НОМЕР_2 , який упакований в паперовий конверт та знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 12025020000000877 від 11.09.2025, залишити в матеріалах зазначеного кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому. 

Суддя        ОСОБА_1