РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2026 року 	м. Рівне	№460/5569/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	ІНФОРМАЦІЯ_1 	
 	про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов ОСОБА_1 (далі – позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач), в якому позивач просить суд: 
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невчиненні дій у межах його компетенції щодо перевірки поданих позивачем документів, уточнення та актуалізації відомостей про ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути по суті звернення ОСОБА_1 від 03.03.2026 року, перевірити подані разом із ним документи та в межах наданих законом повноважень вчинити дії, спрямовані на уточнення й актуалізацію відомостей щодо ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у сформованому через мобільний застосунок «Резерв+» електронному військово-обліковому документі його категорію обліку зазначено як «військовозобов`язаний», військове звання – «рядовий», при цьому у графі «Підстава зняття/виключення» будь-які відомості відсутні. На думку позивача, такі відомості є недостовірними, оскільки він ще 10.07.2000 році був визнаний військово-лікарською комісією непридатним до військової служби та знятий з військового обліку. Натомість у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів - відповідна інформація відсутня. Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо невнесення відомостей щодо виключення його з військового обліку військовозобов`язаних протиправною, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 31.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого заперечує щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначає, що ОСОБА_1 не було здійснено дій на уточнення персональних даних, що можливо було здійснити через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Відповідач наголошує, що позивач на підставі рішення ВЛК, яка останнім пройдена 1998 року визнаний непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час, що діяв на той час. Керуючись наказом МОН №342 з врахуванням ступеню придатності, у військовому квитку Позивача було здійснено запис «Знятий з військового обліку». Отже, Позивач, не був «виключений» з військового обліку та зобов`язаний уточнити свої військово-облікові данні, зокрема і ступінь придатності до військової служби до 05 червня 2025 року. Вищенаведене, на думку представника відповідача свідчить про дотримання відповідачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та наявність підстав для відмови у задоволенні позову.
Позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якого зазначив, що доводи відповідача наведені у відзиві, є необґрунтованими та такими, що не спростовують заявлених позовних вимог. ОСОБА_1 зазначає, що звернення до відповідача було направлено 03.03.2026 року цінним листом з описом вкладення, а 06.03.2026 року вручено адресату. До звернення були додані документи, які підтверджують наявність розбіжностей між паперовим військово-обліковим документом та даними електронного військово-облікового документа. Однак відповідач не довів, що після отримання звернення він здійснив повну, об`єктивну та належну перевірку поданих документів, не довів факту витребування або дослідження архівних чи облікових матеріалів, не надав суду доказів належного розгляду звернення позивача по суті та не підтвердив, що дані в Реєстрі є повними, актуальними й такими, що відповідають паперовому військово-обліковому документу. Просить суд, позовну заяву – задовольнити повністю.
Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Відповідно до паперового військово-облікового документу ОСОБА_1 визнаний непридатний до військової служби та 10.07.2000 року знятий з військового обліку.
Водночас, як стало відомо позивачу з додатку «Резерв +» , позивач вважається військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та має звання «рядовий». 
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не виключення позивача з військового обліку, а також не внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації щодо визнання його не придатним до військової служби, позивач 03.03.2026 звернувся до відповідача із заявою про внесення відповідних виправлень до Реєстру.
Відповідно до відомостей про відстеження поштового відправлення, вказаний лист був вручений адресату 06.03.2026 року. Таким чином, відповідач отримав звернення позивача разом із документами, що підтверджують наявність розбіжностей у військово-облікових даних, і був належним чином повідомлений про необхідність їх перевірки та уточнення.
Позивач вважає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень та орган, пов`язаний із веденням військового обліку, зобов`язаний забезпечити повноту, достовірність та актуальність відомостей Реєстру.
На переконання позивача, невнесення відповідачем змін до Реєстру порушує його право на достовірні відомості про себе у Реєстрі та створює стан правової невизначеності щодо його військово-облікового статусу.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, останній звернувся до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 17 Конституції України встановлено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
У силу статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.202264/202 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженим Законом України від 24.02.2022№2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє до тепер.
Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 “Про загальну мобілізацію” постановлено про оголошення та проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.
Згідно з частиною десятою статті 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.
Згідно з положеннями статті 1 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі - Закон № 2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. 
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
Відповідно до ч.3 ст. 1 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст. 1 Закону № 2232-XII).
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина 1 статті 34 Закону №2232-ХІІ).
Пунктом 79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 (далі - Порядок №1487) визначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством та проставляють у військово-облікових документах призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідні відмітки про взяття їх на військовий облік, зняття та виключення з нього.
Відповідно до частини 6 статті 37 Закон №2232-XII виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які: 1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі.
Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, визначені Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1951-VIII від 16.03.2017 (далі за текстом - Закон № 1951-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону № 1951-VIII єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - це інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є: ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України; інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період; інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (стаття 2 Закону № 1951-VIII).
Згідно зі статтею 3 Закону № 1951-VIII, основними засадами ведення Реєстру є:
1) обов`язковість та своєчасність внесення до Реєстру передбачених цим Законом відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
2) повнота та актуалізація відомостей Реєстру про призовників, військовозобов`язаних та резервістів;
3) захищеність Реєстру та внесених до нього відомостей - держава гарантує захист бази даних Реєстру від несанкціонованого доступу та зловживання доступом, незаконного використання відомостей Реєстру, порушення цілісності бази даних Реєстру та його апаратного чи програмного забезпечення, а також гарантує дотримання законодавства щодо захисту персональних даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів, наявних у Реєстрі.
Частиною 5 статті 5 Закону №1951-VIII передбачено, що органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є: уповноважений орган адміністрування держателя Реєстру; оперативні командування; територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя; Центральне управління Служби безпеки України; відповідні підрозділи розвідувальних органів України.
Органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (частини 8, 9 статті 5 Закону № 1951-VIII).
За змістом статті 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Стаття 14 Закону № 1951-VIII регламентує ведення Реєстру.
Так, ведення Реєстру включає: 
1) внесення запису про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до бази даних Реєстру для взяття на облік або при відновленні на військовому обліку з перевіркою відповідності персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних та резервістів існуючим обліковим даним;
2) внесення змін до персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів на підставі відомостей органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності, а також відомостей, що подаються органу ведення Реєстру призовниками, військовозобов`язаними, резервістами;
3) знищення повторного запису Реєстру в разі його виявлення.
Частиною 3 статті 14 Закону № 1951-VIII визначено, що актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Тотожні за змістом вказівки містяться у пункті 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154, згідно яких районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони; надають громадянам України інформацію відповідно до статті 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» шляхом взаємодії (обміну інформацією) через інформаційні (інформаційно-телекомунікаційні) системи Мінцифри в порядку, визначеному спільним наказом Мінцифри з Міноборони.
Також, відповідно до частини першої статті 34 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати.
Відповідно до п.8 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559 (далі -Порядок №559), військово-обліковий документ в електронній формі містить такі відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (за наявності): 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); 6) окремий номер запису в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 7) відомості про результати медичних оглядів, що проводилися з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; 8) відомості про наявність відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів; 9) військове звання (для військовозобов`язаних та резервістів); 10) військово-облікова спеціальність; 11) відомості про виконання військового обов`язку (категорія обліку); 12) відомості про військовий облік (вид обліку та територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому перебуває на обліку); 13) відомості щодо звернення або надсилання до Національної поліції повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення; 14) адреса місця проживання; 15) номери засобів зв`язку; 16) адреси електронної пошти (за наявності); 17) дата і час оновлення облікових даних призовником, військовозобов`язаним та резервістом; 18) дата і час формування військово-облікового документа в електронній формі.
Згідно з абз. 5 п.7 Порядку №559, у разі коли відомості, зазначені у підпунктах 1-5, 8, 11-13 пункту 8 цього Порядку, на момент зчитування не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військово-обліковий документ в електронній формі вважається недійсним.
Пунктом 4 Порядку №559 передбачено, що у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відповідальними особами за ведення Реєстру до обов`язку яких належить, зокрема, внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних на підставі відомостей, що подаються органу ведення Реєстру військовозобов`язаними.
Згідно з паперовим військово – обліковим документом, позивач є непридатним до військової служби з зняттям з військового обліку 10.07.2000 року.
Водночас, як стало відомо позивачу з додатку «Резерв +» , позивач вважається військовозобов`язаним, перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 та має звання «рядовий». 
Як визначено, виправлення недостовірних відомостей Реєстру, а також включення (не включення) до Реєстру військовозобов`язаних, здійснюється за результатами розгляду їхньої мотивованої заяви із зазначенням підстав, передбачених законодавством, яка подається до органів ведення Реєстру.
Таким чином, суд доходить висновку, що у разі виявлення розбіжностей у військово-облікових документах з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, така особа повинна звернутися до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку із відповідною заявою та всіма необхідними документами, або у паперовій формі, або в електронній формі.
У відповідності до вищенаведених приписів позивач 03.03.2026 звернувся з відповідною заявою про усунення розбіжності між відомостями, які, за твердженням позивача, підтверджуються його військовим квитком, та відомостями, що відображені в електронному військово-обліковому документі, сформованому через мобільний застосунок «Резерв+».
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції та повноважень якого належить внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, після отримання від позивача заяви та документів, повинен був внести зміни до Реєстру, або надати позивачу мотивовану відповідь із зазначенням конкретних фактичних і правових підстав неможливості такого приведення. 
Суд враховує сформований у сталій практиці Верховного Суду підхід, за яким принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень вимагає врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також ретельного збирання і дослідження матеріалів, які мають доказове значення.
Зокрема, такий підхід відображений у постанові Верховного Суду від 28.03.2024 у справі № 200/5699/21.
У цій справі відповідач не подав суду доказів того, що ним: перевірено облікову справу позивача; перевірено наявні архівні документи щодо висновку ВЛК 2000 року стосовно позивача; встановлено конкретний зміст розбіжностей між копіями документів позивача та даними Реєстру; встановлено наявність правових підстав для відображення позивача як військовозобов`язаного після повідомлення відповідача про його непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку; встановлено факт повторного взяття позивача на військовий облік після 2000 року; прийнято мотивоване рішення або надано мотивовану відповідь щодо приведення відомостей Реєстру у відповідність до наявних облікових даних; забезпечено узгодження відомостей, які містяться в Реєстрі, з відомостями, що відображаються в електронному військово-обліковому документі, відтак, суд дійшов до висновку, що відповідач не довів правомірності своєї поведінки.
Отже, з метою повного та всебічного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо перевірки поданих позивачем документів, уточнення та актуалізації відомостей про ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та зобов`язати відповідача розглянути по суті звернення позивача від 03.03.2026 року, перевірити подані разом із ним документи та в межах наданих законом повноважень вчинити дії, спрямовані на уточнення й актуалізацію відомостей щодо ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невчиненні дій у межах його компетенції щодо перевірки поданих позивачем документів, уточнення та актуалізації відомостей про ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути по суті звернення ОСОБА_1 від 03.03.2026 року, перевірити подані разом із ним документи та в межах наданих законом повноважень вчинити дії, спрямовані на уточнення й актуалізацію відомостей щодо ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 09 червня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 )

Суддя       В.В. Щербаков