ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №336/2826/25     Головуючий в 1 інст.Коваленко П.Л.
Провадження №33/807/191/26      Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року     місто Запоріжжя
Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Мульченка Є.В., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21 серпня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Згідно з постановою суду, 15 березня 2025 року о 23 годині 15 хвилин в м.Запоріжжя по вул.Полтавській, 35 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jaguar XF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку з використанням технічного засобу Drager Alcotest 6820, тест 2568, результат позитивний 0,76 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9.а. Правил дорожнього руху України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про безпідставну зупинку транспортного засобу під його керуванням. 
Зауважує, що 15 березня 2025 року він зі своєю сім`єю: дружиною, дочкою та онукою перебував в гостях по вул.Полтавській у м.Запоріжжі, на обіді він вжив не більше 150 грам коньяку. В подальшому в цей день приблизно о 17 год. 20 хв. почалася повітряна тривога по Запорізькій області. На сьогоднішній день Запорізька область та м.Запоріжжя включно щоденно потерпає від обстрілів з боку противника, не виключенням й став той день, загалом 15 березня 2025 року армія рф завдала 438 ударів по Запорізькій області. 
Апелянт вказує, що зважаючи на вищевикладені обставини, того дня його дружина, донька та онука, які знаходилися з ним в гостях за певною адресою у Шевченківському районі м.Запоріжжя, перебуваючи у стані сильного нервового потрясіння, хвилюючись за своє життя та життя його онуки, під примусом обставин, пов`язаних з обстрілами, змушений був сісти за кермо автомобіля. Того дня, повітряна тривога була досить тривалою та, не дочекавшись її закінчення, оскільки наближалася комендантська година у м. Запоріжжі та Запорізькій області, він сів за кермо свого автомобіля та разом зі своєю сім`єю вирушив до найближчого укриття, що знаходиться за певною адресою. На той момент, він був цілком впевнений, що вже не перебуває у стані алкогольного сп`яніння. До того ж у його дружини є право керування транспортним засобом, але вона зовсім не має досвіду, за кермом не їздить взагалі та, перебуваючи наляканою, в нервовому стані, наполягала на тому, щоб саме він керував транспортним засобом. Так, в подальшому його було зупинено працівниками поліції, останнім він повідомив, що напередодні вжив небагато алкогольного напою, однак у зв`язку із надзвичайною ситуацією, а саме неодноразовими вибухами біля місця знаходження, з метою врятування свого життя та життя членів своєї родини, він був вимушений керувати авто. Наголошує на тому, що вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні він не визнає, у зв`язку з тим, що він не був у стані алкогольного сп`яніння, а також був змушений керувати автомобілем у стані крайньої необхідності, задля врятування свого життя та життя членів своєї родини: жінки, доньки та малолітньої онуки. При цьому поліцейські не придали цьому уваги, проігнорували відповідні обставини та склали протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. Звертає увагу на те, що він, після доставлення своєї родини до бомбосховища, звернувся до Комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад психоневрологічної допомоги та соціально значущих хвороб» Запорізької обласної ради, так, згідно з Висновком від 16 березня 2025 року, він не перебував в стані алкогольного сп`яніння. Зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по цій справі, в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду. Посилається на відсутність в матеріалах справи документів, що підтверджують належний стан технічного засобу Drager Alcotest 6820, зокрема співробітниками поліції не було долучено сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. За таких обставин зробити висновок, що огляд водія на стан сп`яніння було проведено сертифікованим приладом, який відповідно до закону пройшов необхідну повірку, неможливо. Також, на думку апелянта, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника-адвоката Мульченка Є.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції в цілому дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280,283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена відомостями, що містяться:
- у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №272685 від 15 березня 2025 року, згідно з яким, 15 березня 2025 року о 23-15 годині в м.Запоріжжя по вул.Полтавській, 35 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Jaguar XF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку з використанням технічного засобу Drager Alcotest 6820 на місці зупинки, тест 2568, позитивний 0,76 проміле. З результатом згоден. Від керування відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водію під розписку. Про повторність попереджений, чим порушив п.2.9.а. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП;
- у довідці про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та отримання останнім посвідчення водія НОМЕР_2 від 31 серпня 2007 року;
- у роздруківці Alcotest Drager 6820 від 15 березня 2025 року тест №2568, результат тесту 0,76‰;
- у акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого убачається, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнин рота, порушення мови, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою Alcotest Drager 6820. В результатах огляду зазначено, що проба позитивна – 0,76 ‰. В графі «з результатом згоден» зазначено, що ОСОБА_1 з результатом згоден, що підтверджується його підписом;
- відеозаписом події, який узгоджується із обставинами, вказаними в протоколі та долучених до нього матеріалах.
Вказані докази узгоджуються з відомостями, що містяться в рапорті інспектора взводу 2 роти 2 батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП капітана поліції Пархоменка А., згідно з яким, останній доповідає, що 15 березня 2025 року під час несення служби у Шевченківському районі м.Запоріжжя о 23-15 годині за адресою: вул.Полтавська, буд.35, було зупинено транспортний засіб Ягуар д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , телефон не надав. Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку, за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, на що він відповів згодою. Результат огляду позитивний (тест №2568, 0,76‰). Водій ОСОБА_1 з результатом згоден. На водія ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 №272685 ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову серії ЕНА 4279348 за ч.1 ст.121-3 КУпАП. Посвідчення водія не вилучалось (у зв`язку з відмовою водія ОСОБА_1 передати його співробітникам поліції), тимчасовий дозвіл не видавався. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі транспортного засобу тверезому водієві, про повторність попереджений. Подія зафіксована на БК470920, 471553.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на досліджених доказах, які є належними і допустимими.
Як зазначено в оскаржуваній постанові суду,  ОСОБА_1 неодноразово викликався в судові засідання.
17 квітня 2025 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Мітасова М.І. про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи.
Розгляд справи, призначений на 18 квітня 2025 року, відкладено на 15 травня 2025 року.
28 квітня 2025 року адвокат Мітасов М.І. ознайомився з матеріалами справи, про що свідчить відповідна розписка.
15 травня 2025 року ОСОБА_1 надав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із клопотанням захисника на іншу дату. Клопотання захисника судом не отримано. Справу відкладено до 04 червня 2025 року.
02 червня 2025 року до суду надійшла заява від представника ОСОБА_1 - адвоката Майстро В.Г. про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення розгляду справи. Правом на ознайомлення з матеріалами справи адвокат Майстро В.Г. не скористалась.
Суддя, задовольняючи клопотання адвоката Майстро В.Г., відклав розгляд справи на 26 червня 2025. 
26 червня 2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Майстро В.Г. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із її зайнятістю в іншому процесі.
Суддя, задовольняючи клопотання адвоката Майстро В.Г., відклав розгляд справи на 21 серпня 2025 року. 
21 серпня 2025 року від захисника ОСОБА_1 - адвоката Майстро В.Г. вкотре надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із тим, що вона перебуває за межами Запорізької області, а ОСОБА_1 перебуває у м.Івано-Франківськ. Жодних доказів, які б підтверджували обставини, викладені в клопотанні, суду не надані.
Так, ОСОБА_1 та обидва його захисника жодного разу не з`явились в судові засідання, не надали суду будь-яких доказів та пояснень, які б спростовували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, що розцінюється суддею як затягування процесу з метою уникнення адміністративної відповідальності у зв`язку із спливом строку давності притягнення до такої відповідальності.
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисник-адвокат Мульченко Є.В. в ході апеляційного розгляду справи підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі.
На думку суду апеляційної інстанції, доводи, викладені в апеляційній скарзі, та заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді справи, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Стосовно доводів сторони захисту в апеляційній скарзі про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Відповідно до положень п.п.1,3 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Підстави для зупинки транспортного засобу визначені у статті 35 Закону України "Про Національну поліцію".
В матеріалах справи немає письмових відомостей щодо причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , проте з наявного відеозапису вбачається, що працівники поліції повідомили ОСОБА_1 , що причиною зупинки транспортного засобу, яким він керував, було порушення правил дорожнього руху, а саме: відсутнє освітлення заднього номера та не ввімкнення останнім покажчика повороту, за що стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА 4279348 за ч.1 ст.121-3 КУпАП. 
Більш того, згідно з наявним в справі відеозаписом, ОСОБА_1 не оспорював на місці зупинки транспортного засобу законності такої зупинки, зауваження з цього приводу під час оформлення адміністративного матеріалу, зокрема і протоколу про адміністративне правопорушення, він не подавав та жодних клопотань про перевірку вказаного питання, в т.ч. про виклик працівників поліції, які оформлювали адміністративний матеріал, тощо, від сторони захисту до суду не надходило.
Порушень з боку працівників поліції при зупинці транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 не убачається.
Перевіряючи доводи сторони захисту з приводу вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 в стані крайньої необхідності, суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Відповідно до положень ст.18 КУпАП, крайня необхідність не є адміністративним правопорушенням, це дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Обов`язковими ознаками крайньої необхідності є 
- вчинення дії з метою усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління; 
- якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами;
- якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
За наявності усіх трьох наведених вище обставин особа звільняється від адміністративної відповідальності на підставі статті 17 КУпАП.
Як убачається з оглянутих відеозаписів, ОСОБА_1 не зазначав працівникам поліції про те, що він сів за кермо у зв`язку з необхідністю доставити свою родину в укриття, не заперечував проти проходження огляду на стан сп`яніння та оформлення адміністративного матеріалу під час повітряної тривоги. 
В свою чергу, чинним законодавством не встановлено обмежень щодо виконання працівниками поліції своїх службових повноважень під час надходження сигналу "Повітряна тривога". А тому проведення огляду водія на стан сп`яніння та оформлення адміністративного матеріалу під час повітряної тривоги само по собі не є безумовною підставою для визнання здобутих доказів недопустимими, з огляду на те, що сам ОСОБА_1 взагалі не вказував, що бажає проїхати в укриття, а зазначав працівникам поліції, що він прямує додому, а після виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння погодився на проведення його огляду за допомогою технічного приладу та результати цього огляду не оспорював, що окрім відеозапису підтверджується актом огляду, де у графі «з результатами згоден» міститься підпис ОСОБА_1 . Також ОСОБА_1 без жодних зауважень підписав роздруківку з технічного приладу та протокол про адміністративне правопорушення. 
Те, що ОСОБА_1 в подальшому самостійно ще раз пройшов огляд на стан сп`яніння та такого стану у нього не виявлено, згідно з висновком лікаря №1784 від 16 березня 2025 року, який складений 16 березня 2025 року, не свідчить про відсутність в його діях складу інкримінованого йому правопорушення.
Так, відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Викладених вимог щодо порядку проходження огляду ОСОБА_1 не дотримано, оскільки огляд проводився не у присутності поліцейського.
В свою чергу, згідно з положеннями вищевказаної статті, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Доводи сторони захисту щодо того, що в матеріалах справи немає документів, які підтверджують належний стан технічного приладу Drager Alcotest 6820, зокрема співробітниками поліції не було долучено сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, суд вважає безпідставними, оскільки, відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, поліцейський надає особі, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки лише на її вимогу.
Відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції підтверджується, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не вимагав надати йому сертифікат про повірку приладу Drager Alcotest, за допомогою якого проведено його огляд.
В свою чергу, зазначеною вище Інструкцією не передбачено обов`язкового долучення працівником поліції до протоколу сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки.
Крім того, з метою перевірки доводів, викладених в апеляційній скарзі, за письмовим клопотанням ОСОБА_1 апеляційним судом витребувано з УПП в Запорізькій області ДПП докази законності застосування 15 березня 2025 року Alcotest Drager 6820: дозвіл на його застосування від МОЗ і Держспоживстандарту; сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки Drager 6820.
20 січня 2026 року за вх.№00920 на адресу суду надійшов лист УПП в Запорізькій області ДПП, де зазначено, що згідно з пунктом 4 частини першої статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» і статтею 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, поліцейський може проводити огляд водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів. Процедура проведення такого огляду та оформлення його результатів регламентовані Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
ДП «Київоблстандартметрологія», надано роз`яснення про відсутність потреби в продовженні дії сертифікатів або повторної оцінки відповідності на прилади, які вже перебувають в експлуатації.
Відповідно до вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки належать і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
У пункті 1 статті 17 зазначеного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Градуювання, державна повірка та сервісне обслуговування приладу проводиться не менше одного разу на 12 місяців.
Операції з «Сервісного технічного обслуговування» та «Градування» приладу Drager Alcotest 6820 у період 2023-2025 років виконувались офіційним уповноваженим сервісним центром виробника Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина) в Україні — ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешенл», код ЄДРПОУ 23733900, на підставі укладених із Департаментом патрульної поліції договорів.
Відповідно до пункту 70 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 17 січня 2018 року № 55: установа може засвідчувати копії лише тих документів, що створюються в ній, крім випадків створення паперових копій електронних документів, що надійшли до установи через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади, а також у випадках, передбачених цим пунктом.
До зазначеного листа надані копії сервісної гарантійної книжки Drager Alcotest 6820 (з відомостями про сервіс, градуювання та державну повірку), свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, свідоцтва про державну реєстрацію, сертифікату відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, сертифікату затвердження типу вимірювальної техніки, листа в.о. заступника генерального директора ОСОБА_2 ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» на адресу ТОВ «АТЗТ» Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл», листа заступника директора Український медичний центр сертифікації Мартиненка Г. про розгляд листа ТОВ «АТЗТ» Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл» від 27 листопада 2014 року №763-11. 
Викладене спростовує доводи сторони захисту про те, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проведений за допомогою недозволеного до використання технічного приладу. 
Отже, на думку апеляційного суду, працівниками поліції дотримано порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачений ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року за № 1452/735, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07 листопада 2015 року № 1395.
Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при його складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимими доказом, не убачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколів.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
У зазначеному протоколі міститься підпис самого ОСОБА_1 без жодних зауважень. 
Даних про те, що ОСОБА_1 оспорював відомості, зазначені у протоколах, в матеріалах справи немає.
З будь-якими скаргами на дії працівників поліції у встановленому законом порядку ОСОБА_1 також не звертався.
Всі докази, додані до протоколів, узгоджуються між собою.
Достовірність цих доказів стороною захисту у встановленому законом порядку не спростовано.
Вина ОСОБА_1 підтверджується як відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення, так і доданими до протоколу доказами, які дослідив суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про те, що рапорт працівника поліції не може бути доказом в справі, також на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними, оскільки вказаний вище рапорт працівника поліції не є єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення. Цей рапорт узгоджується з іншими доказами.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Неповноти та однобічності з`ясування обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а також упередженості з боку суду першої інстанції не убачається.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП і наклав на порушника стягнення у межах, встановлених цим Кодексом. 
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21 серпня 2025 року стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.
Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 336/2826/25