Справа 206/1081/26 
Провадження 2/206/1344/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2026 року  м. Дніпро 

Самарський районний суд міста Дніпра у складі: головуючого судді — Гаркуші В.В., за участю секретаря судового засідання — Дуб В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зобов`язання надати дозвіл на зміну умов договору найму житлового приміщення,
за участю:
представника позивача - ОСОБА_4 ,
представника відповідача – Пастернак В.В.,
ВСТАНОВИВ:
До Самарського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зобов`язання надати дозвіл на зміну умов договору найму житлового приміщення.
У позовній заяві позивачка просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати Виконавчий комітет Дніпровської міської ради надати дозвіл на зміну умов договору найму займаного житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_5 , який знятий з реєстрації 23.06.1981, на ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнавши її наймачем.
Також позивачка просить стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача та третіх осіб
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що квартира АДРЕСА_2 була надана Дніпропетровським заводом «Втормет» її батькові ОСОБА_5 згідно з ордером № 211 від 22 листопада 1972 року на сім`ю з чотирьох осіб. Квартира є двокімнатною, житловою площею 29,1 кв.м.
Позивачка зазначає, що наймач квартири ОСОБА_5 був зареєстрований у спірній квартирі до 23.06.1981, після чого був знятий з реєстраційного обліку. З цього часу відомостей про його місце перебування позивачка не має.
За твердженням позивачки, з 1981 року у квартирі проживає вона, а також члени її сім`ї: донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 . Позивачка зазначає, що вона фактично користується спірним житловим приміщенням, виконує обов`язки користувача житла, сплачує житлово-комунальні послуги, а особовий рахунок щодо спірної квартири відкрито на її ім`я.
ОСОБА_1 вказує, що зверталася до компетентних органів із питанням оформлення зміни умов договору найму житлового приміщення. Зокрема, вона посилається на відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради та КП «Жилсервіс-5», з яких вбачається, що питання зміни основного квартиронаймача не було вирішено, зокрема через відсутність окремих документів, пов`язаних із попереднім наймачем ОСОБА_5 .
Позивачка вважає, що відмова у вирішенні питання щодо зміни умов договору найму є формальною та такою, що не враховує фактичних обставин її тривалого проживання у квартирі, користування житлом, сплати комунальних платежів, а також відсутності відомостей про місце перебування попереднього наймача. На думку позивачки, вона має правові підстави для оформлення за нею статусу наймача спірного житлового приміщення, а її житлові права підлягають судовому захисту (а.с. 1-4).
Виконавчий комітет Дніпровської міської ради подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечував. Відповідач зазначив, що рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради № 389 від 23.04.2019 затверджено Порядок надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення, до якого рішенням від 03.06.2021 № 571 внесено зміни. 
Відповідач вказує, що відповідно до зазначеного Порядку дозвіл на зміну умов договору найму надається не безпосередньо фізичній особі, а наймодавцю — житлово-експлуатаційній організації, на балансі якої перебуває житловий фонд комунальної власності територіальної громади міста Дніпра. Також відповідач посилається на те, що позивачкою при зверненні було надано неповний пакет документів, зокрема не надано довідку про склад сім`ї та документів про переведення особового рахунку з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 , у зв`язку з чим Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради було надано відповідь про неможливість вирішення питання. 
Крім того, відповідач зазначає, що позивачка не оскаржувала відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, а також не оскаржувала відмову у видачі довідки про склад сім`ї. На думку відповідача, заявлені позовні вимоги є передчасними та не підтверджені належними доказами порушення права позивачки саме з боку Виконавчого комітету Дніпровської міської ради (а.с. 39-42). 
У судовому засіданні представник позивачки Маркело В.О. позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначила, що позивачка тривалий час проживає у спірному житловому приміщенні, фактично виконує обов`язки наймача, сплачує житлово-комунальні послуги, а неможливість подати окремі документи пов`язана з обставинами, які не залежать від позивачки.
Представник відповідача — Виконавчого комітету Дніпровської міської ради Пастернак В.В. — у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Треті особи — Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 — у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Письмових пояснень щодо позову, заяв або клопотань до суду не подали, заперечень проти позовних вимог не надали.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді від 20.03.2026 відкрито загальне позовне провадження у зазначеній справі (а.с. 25-25 зі звороту).
07.04.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 39-42).
08.04.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів по справі (а.с. 60-60 зі звороту).
Ухвалою суду від 09.04.2026 закрито підготовче провадження справу призначено до розгляду по суті (а.с. 68).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли з приводу користування неприватизованим житловим приміщенням — квартирою АДРЕСА_2 , а також оформлення зміни умов договору найму цього житлового приміщення.
Первинне надання спірного житлового приміщення підтверджується копією ордера № 211 від 22 листопада 1972 року, виданого Дніпропетровським заводом «Втормет» на ім`я ОСОБА_5 . Відповідно до зазначеного ордера ОСОБА_5 було надано право на зайняття квартири АДРЕСА_2 , житловою площею 29,1 кв.м, на сім`ю у складі чотирьох осіб. На копії ордера міститься відмітка про те, що оригінал ордера перебуває на зберіганні у КП «Жилсервіс-5» ДМР, а копія посвідчена цим підприємством як така, що відповідає оригіналу (а.с. 6).
До матеріалів справи також долучено копію документа щодо складу сім`ї, з якого вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_5 були включені члени його сім`ї, зокрема ОСОБА_6 , зазначена як донька. У сукупності з ордером цей документ підтверджує склад осіб, на яких первинно надавалося спірне житлове приміщення (а.с. 6 зі звороту).
Відомості про реєстрацію осіб у спірній квартирі підтверджуються листом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 21.08.2024 № 10/5-1401, наданим на заяву ОСОБА_1 від 12.08.2024 № 7/1641. Згідно з даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , — з 14.12.1970 по 23.06.1981; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , — з 22.04.1971 по 25.06.1981; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , — з 02.03.1976 по теперішній час; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , — з 29.04.1983 по теперішній час; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , — з 19.05.2004 по теперішній час. У цьому ж листі зазначено, що ОСОБА_8 за вказаною адресою зареєстрованим або знятим з реєстраційного обліку не значиться (а.с. 8).
Із довідки № 009046 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 18 березня 2021 року на підставі заяви ОСОБА_1 , вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані три особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначена як донька; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зазначена як онука. Щодо ОСОБА_1 у графі родинних стосунків вказано «уповноважений власник». У довідці також зазначено, що інформація надана за наявними даними, а довідка видана для пред`явлення за вимогою (а.с. 7).
Родинний зв`язок позивачки з первинним квартиронаймачем та зміну її прізвища підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00018248267, сформованим 22.06.2017. Із цього витягу вбачається, що актовий запис про шлюб № 521 складено 28.07.1976 Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. У відомостях про дружину зазначено: прізвище до державної реєстрації шлюбу — ОСОБА_9 , прізвище після державної реєстрації шлюбу — ОСОБА_10 , власне ім`я та по батькові — ОСОБА_11 (а.с. 14-14 зі звороту).
Також до матеріалів справи долучено витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, який містить відомості про розірвання шлюбу. З наданої сторінки витягу вбачається, що актовий запис про розірвання шлюбу № 126 складено 15.05.1979 Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану. Підставою розірвання шлюбу зазначено рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.1979, реєстраційний номер актового запису — 00065896691 (а.с. 13-13 зі звороту).
Факт відкриття особового рахунку щодо спірної квартири на ім`я позивачки підтверджується копією документа КП «Жилсервіс-5» ДМР щодо особового рахунку № НОМЕР_2 . У цьому документі ОСОБА_1 зазначено як квартиронаймача квартири АДРЕСА_2 ; також вказано житлову площу приміщення — 29,6 кв.м та кількість проживаючих — 3 особи. Документ посвідчений підписом начальника дільниці Самарського району КП «Жилсервіс-5» ДМР та відбитком печатки підприємства (а.с. 12).
Разом з тим листом КП «Жилсервіс-5» ДМР від 12.03.2025 № 15, наданим за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 від 06.03.2025, повідомлено, що КП «Жилсервіс-5» ДМР обслуговує будинок АДРЕСА_3 з 01.08.2022, однак інформації про зміну основного квартиронаймача з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 на підприємстві немає (а.с. 10).
Аналогічно, листом КП «Жилсервіс-5» ДМР від 25.07.2025 № 31, наданим на звернення ОСОБА_1 від 24.07.2025 № 31, підприємство повідомило, що при передачі будинку по АДРЕСА_3 , на баланс КП «Жилсервіс-5» підтверджуючі документи, на підставі яких по квартирі АДРЕСА_4 основним квартиронаймачем числиться ОСОБА_1 , на підприємство не передавалися (а.с. 11).
З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до уповноважених органів з метою отримання документів, необхідних для оформлення зміни умов договору найму спірного житлового приміщення.
Так, відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, наданою на звернення ОСОБА_1 від 30.01.2025 № 515 щодо видачі довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_1 , заявниці було роз`яснено порядок отримання відповідної довідки. Департамент послався на Закон України від 10.12.2015 № 888-VIII та Порядок видачі довідок про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, затверджений рішенням виконавчого комітету міської ради від 23.01.2018 № 27, і вказав на недотримання заявницею вимог пунктів 2.2–2.4 цього Порядку. Підставою для відмови зазначено ненадання посвідченої особисто копії облікової картки з реєстраційним номером платника податків та посвідченої особисто копії паспорта ОСОБА_5 (а.с. 9-9 зі звороту).
З аналогічних підстав Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради відмовив ОСОБА_1 у видачі довідки і за результатами розгляду її звернення від 17.02.2026 № 570. У відповіді знову зазначено, що заявницею не надано посвідчену особисто копію облікової картки з реєстраційним номером платника податків та посвідчену особисто копію паспорта ОСОБА_5 , що, відповідно до пункту 2.6 Порядку, є підставою для відмови у видачі довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб (а.с. 15-15 зі звороту).
Листом Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради від 02.07.2025 № 3/16-3239, адресованим ОСОБА_1 , повідомлено про результати розгляду її заяви щодо надання дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . У листі Департамент зазначив, що порядок зміни умов договору найму визначається Житловим кодексом України та Порядком надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення, затвердженим рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 23.04.2019 № 389.
Як підстави для неможливості підготовки проєкту рішення виконавчого комітету Департамент зазначив недоліки поданого пакета документів, а саме: відсутність довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: АДРЕСА_1 , що унеможливлює перевірку підтвердження родинних стосунків між заявником та попереднім квартиронаймачем; а також відсутність документа, який підтверджує переведення особового рахунку з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 . Водночас у листі зазначено, що згідно з довідкою КП «Жилсервіс-5» ДМР особовий рахунок відкрито на ім`я ОСОБА_1 , однак документа, який підтверджує переведення особового рахунку з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 , не надано. У зв`язку з цим Департамент повідомив про відсутність правових підстав для підготовки проєкту рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради про зміну умов договору найму (а.с. 5).
На підтвердження своїх заперечень відповідач долучив до матеріалів справи копію Порядку надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 23.04.2019 № 389.
Зі змісту зазначеного Порядку вбачається, що він регламентує надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу наймодавцю — житлово-експлуатаційній організації, на балансі якої перебуває житловий фонд комунальної власності територіальної громади міста, на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення. Надання такого дозволу здійснюється шляхом прийняття виконавчим комітетом відповідного рішення. Уповноваженою особою щодо підготовки проєкту рішення визначено Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, а КП «Реформжитло» ДМР — виконавцем технічних дій, спрямованих на забезпечення здійснення Департаментом відповідних повноважень.
Пунктом 4 Порядку передбачено перелік документів, необхідних для вирішення питання про надання дозволу на зміну умов договору найму, зокрема: заява на ім`я міського голови від громадянина, на ім`я якого планується зміна договору; копія ордера на жиле приміщення або інші документи, що підтверджують право користування житлом; копія картки попереднього квартиронаймача або витяг з особистого рахунку; довідки з місця реєстрації наймача та членів його родини; інформація про місце перебування осіб, які раніше були зареєстровані у приміщенні та зняті з реєстрації; документи, що посвідчують особу зареєстрованих членів родини, а також документи, що підтверджують родинні стосунки між зареєстрованими та вибулими особами.
Відповідно до пункту 5 Порядку, на підставі повного пакета документів та інформації, наданої КП «Реформжитло» ДМР, у разі відсутності заперечень Департамент формує пропозиції на міського голову щодо підготовки рішення виконавчого комітету про надання дозволу на зміну умов договору. Пунктом 7 Порядку визначено, що підставою для відмови у наданні такого дозволу є подання неповного пакета документів або невідповідність поданих документів вимогам Порядку, надання недостовірних відомостей у документах, а також інші підстави, які не відповідають нормам чинного законодавства та нормативно-правовим актам. У разі відмови заявник отримує лист Департаменту з обґрунтуванням підстав відмови (а.с. 47-48).
Крім того, відповідачем долучено копію рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 03.06.2021 № 571 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету міської ради від 23.04.2019 № 389 “Про затвердження Порядку надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення”». Зі змісту цього рішення вбачається, що до Порядку внесено зміни, зокрема розділ 4 доповнено пунктом 4.9, відповідно до якого подаються оригінали документів або належним чином засвідчені копії; окремі підпункти пункту 4 Порядку викладено у новій редакції, у тому числі щодо заяви на ім`я міського голови та витягу за формою з особистого рахунку на ім`я попереднього квартиронаймача (а.с. 49-49 зі звороту).
Таким чином, досліджені судом письмові докази підтверджують, що спірна квартира була надана ОСОБА_5 на підставі ордера, позивачка ОСОБА_1 зареєстрована у цьому житловому приміщенні з 02.03.1976 по теперішній час, а особовий рахунок щодо квартири відкрито на її ім`я. Водночас з листів КП «Жилсервіс-5» ДМР та Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради вбачається, що документи про зміну основного квартиронаймача з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 у відповідних органів відсутні, а підставою для неприйняття рішення в позасудовому порядку стала неповнота поданого пакета документів, зокрема відсутність довідки про склад сім`ї та документа про переведення особового рахунку.

ІV. Норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.
Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про основні засади житлової політики» житлові відносини є суспільними відносинами щодо реалізації особами права на житло, володіння, користування і розпоряджання житлом, формування, наповнення та використання житлового фонду України. Суб`єктами житлових відносин є, зокрема, фізичні особи, органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
За змістом статей 6, 7 цього Закону кожна особа має право на житло, захист якого гарантується законодавством, а також має право побудувати, набути у власність, орендувати житло або отримати його в користування. Особа може набувати права на житло також з інших підстав, визначених законом.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про основні засади житлової політики» держава забезпечує особам належні та рівні умови для захисту права на житло в порядку і спосіб, визначені законом. Власник або користувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на житло відповідно до закону. Захист права на житло здійснюється особами у спосіб, визначений законодавством.
Згідно зі статтею 40 Закону України «Про основні засади житлової політики» спори, пов`язані із захистом права на житло незалежно від форми власності, вирішуються в судовому порядку відповідно до закону.
Суд враховує, що спірне житлове приміщення було надано на підставі ордера у період дії Житлового кодексу України, а тому при оцінці походження житлових правовідносин, правового статусу членів сім`ї наймача та тривалого користування житлом суд бере до уваги положення Житлового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення та тривалого існування відповідних житлових правовідносин.
Відповідно до статті 61 Житлового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення відповідних житлових правовідносин, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснювалося відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладався в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем — громадянином, на ім`я якого видано ордер.
Згідно зі статтею 64 Житлового кодексу України, у відповідній редакції, члени сім`ї наймача, які проживали разом з ним, користувалися нарівні з наймачем усіма правами і несли всі обов`язки, що випливали з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належали дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо зазначені особи переставали бути членами сім`ї наймача, але продовжували проживати в займаному жилому приміщенні, вони мали такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Відповідно до статті 106 Житлового кодексу України, у редакції, чинній на час виникнення відповідних житлових правовідносин, повнолітній член сім`ї наймача мав право, за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживали разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належало будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір міг бути вирішений у судовому порядку.
За змістом статті 107 Житлового кодексу України, у відповідній редакції, у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення договір найму жилого приміщення вважався розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибувала не вся сім`я, договір найму жилого приміщення не розривався, а член сім`ї, який вибув, втрачав право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Разом з тим суд зазначає, що наведені положення Житлового кодексу України враховуються судом не як чинна на момент ухвалення рішення матеріально-правова підстава для безпосереднього визнання позивачки наймачем, а як законодавство, що регулювало виникнення та тривале існування відповідних житлових правовідносин, у межах яких позивачка вселилася, була зареєстрована та тривалий час користувалася спірним житловим приміщенням.
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, суд відповідно до викладеної в позові вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтями 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює обставини, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд встановив, що спірна квартира АДРЕСА_2 була надана ОСОБА_5 на підставі ордера № 211 від 22 листопада 1972 року на сім`ю у складі чотирьох осіб. Із матеріалів справи також вбачається, що позивачка ОСОБА_1 пов`язана з первинним наймачем родинними відносинами, була включена до складу сім`ї, на яку надавалося житлове приміщення, та зареєстрована у спірній квартирі з 02.03.1976 по теперішній час.
Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_5 був зареєстрований у спірній квартирі до 23.06.1981, після чого знятий з реєстраційного обліку. У спірному житловому приміщенні також зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, особовий рахунок щодо квартири відкрито на ім`я ОСОБА_1 , що свідчить про існування тривалого фактичного зв`язку позивачки зі спірним житловим приміщенням та виконання нею обов`язків, пов`язаних із користуванням житлом.
Суд бере до уваги, що позивачка неодноразово зверталася до уповноважених органів з метою оформлення зміни умов договору найму спірного житлового приміщення. Водночас із листів Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради та КП «Жилсервіс-5» ДМР вбачається, що вирішення цього питання в позасудовому порядку не відбулося через відсутність окремих документів, зокрема довідки про склад сім`ї або зареєстрованих осіб та документа, який підтверджує переведення особового рахунку з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 .
Суд погоджується з тим, що подання документів, пов`язаних з особою ОСОБА_5 , може бути об`єктивно ускладненим для позивачки, оскільки він знятий з реєстрації у спірному житловому приміщенні ще 23.06.1981, а матеріали справи не містять доказів того, що позивачка має реальну можливість отримати його паспортні документи чи реєстраційний номер облікової картки платника податків.
За таких обставин формальне покладення на позивачку обов`язку надати документи особи, яка вибула зі спірного житлового приміщення понад сорок років тому, без оцінки фактичних обставин тривалого користування позивачкою квартирою, відкриття особового рахунку на її ім`я та наявних реєстраційних даних, не відповідає завданню ефективного захисту житлового права.
Разом з тим суд враховує, що позовна вимога сформульована як зобов`язання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради надати дозвіл на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 , визнавши її наймачем.
Такий спосіб захисту передбачає досягнення конкретного кінцевого результату адміністративної процедури — надання дозволу на зміну умов договору найму та фактичне оформлення позивачки наймачем спірного житлового приміщення.
З наданого відповідачем Порядку надання виконавчим комітетом Дніпровської міської ради дозволу на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення вбачається, що прийняття рішення про надання такого дозволу належить до повноважень Виконавчого комітету Дніпровської міської ради та здійснюється за визначеною процедурою після подання відповідного пакета документів, перевірки наданої інформації, підготовки матеріалів уповноваженим департаментом та формування пропозицій щодо проєкту рішення.
Із матеріалів справи вбачається, що адміністративна процедура за зверненням позивачки не була завершена прийняттям рішення Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, оскільки на підготовчій стадії Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради було вказано на неповноту поданого пакета документів та відсутність правових підстав для підготовки проєкту рішення виконавчого комітету.
Тому суд не може підміняти собою Виконавчий комітет Дніпровської міської ради та безпосередньо приймати замість нього рішення про надання дозволу на зміну умов договору найму. Судовий контроль у цій справі має бути спрямований на забезпечення реальної можливості розгляду питання компетентним органом із урахуванням установлених судом обставин, а не на заміну собою відповідної адміністративної процедури.
Суд також враховує, що безпосереднє зобов`язання відповідача надати дозвіл на зміну умов договору найму з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 та визнати позивачку наймачем могло б зачіпати питання правового статусу ОСОБА_5 як особи, на ім`я якої первинно видано ордер та яка зазначена попереднім наймачем спірного житлового приміщення.
Матеріали справи підтверджують факт зняття ОСОБА_5 з реєстраційного обліку у спірній квартирі 23.06.1981. Водночас суд не вирішує у цій справі питання про припинення, наявність чи відсутність у ОСОБА_5 права користування спірним житловим приміщенням, не змінює сторону договору найму та не визнає ОСОБА_1 наймачем спірного житлового приміщення замість нього. Висновки суду у цій частині обмежуються оцінкою наявності підстав для розгляду компетентним органом питання щодо зміни умов договору найму.
Саме з цих підстав суд не вважає можливим задовольнити позов у повному обсязі шляхом безпосереднього зобов`язання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради надати дозвіл на зміну умов договору найму та визнання ОСОБА_1 наймачем спірного житлового приміщення.
Водночас повна відмова у задоволенні позову лише з підстав недосконалості обраного позивачкою способу захисту не забезпечила б ефективного захисту її житлового права, оскільки встановлені судом обставини свідчать про наявність між сторонами невирішеного спору щодо можливості оформлення зміни умов договору найму, а адміністративна процедура за зверненням позивачки не завершена прийняттям рішення компетентним органом.
Суд враховує, що відповідно до частини другої статті 5 ЦПК України, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, суд відповідно до викладеної в позові вимоги може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
У цій справі зобов`язання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в межах компетенції забезпечити розгляд у встановленому порядку питання щодо зміни умов договору найму спірного житлового приміщення за зверненням позивачки та прийняти відповідне рішення є способом захисту, який відповідає змісту заявленої вимоги, не змінює фактичних підстав позову, не покладає на відповідача обов`язку, не пов`язаного зі спірними правовідносинами, та є менш інтенсивним втручанням у повноваження органу місцевого самоврядування порівняно з безпосереднім зобов`язанням надати дозвіл.
Такий спосіб захисту не виходить за межі предмета спору, оскільки спір стосується саме неможливості реалізації позивачкою права на розгляд питання про зміну умов договору найму спірного житлового приміщення. Водночас він не підміняє компетенцію Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, оскільки остаточне рішення за результатами розгляду відповідного питання має бути прийняте саме цим органом у межах його повноважень та з урахуванням правової оцінки, наданої судом.
Суд окремо зазначає, що зобов`язання відповідача в межах компетенції забезпечити розгляд питання щодо зміни умов договору найму та прийняти відповідне рішення не вирішує питання про припинення, наявність або відсутність прав ОСОБА_5 щодо спірного житлового приміщення, не змінює умов договору найму саме по собі та не визнає ОСОБА_1 наймачем. Цим рішенням суд лише зобов`язує компетентний орган забезпечити розгляд відповідного питання у встановленому порядку без надмірного формалізму, з урахуванням установлених судом обставин та необхідності забезпечення ефективного захисту житлового права.
При розгляді питання щодо зміни умов договору найму відповідач має врахувати, що наявні у справі докази підтверджують: первинне надання спірного житлового приміщення ОСОБА_5 на сім`ю; реєстрацію ОСОБА_1 у спірній квартирі з 02.03.1976 по теперішній час; зняття ОСОБА_5 з реєстраційного обліку 23.06.1981; відкриття особового рахунку щодо квартири на ім`я ОСОБА_1 ; реєстрацію у квартирі членів її сім`ї; а також відсутність у матеріалах справи доказів реальної можливості позивачки отримати документи особи, яка вибула зі спірного житлового приміщення понад сорок років тому.
Суд не приймає доводи відповідача про те, що позивачка не оскаржувала окремо відмову Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради або відмову у видачі довідки про склад сім`ї, як достатню підставу для повної відмови у позові. Зазначені листи свідчать про фактичну неможливість завершення адміністративної процедури в позасудовому порядку та підтверджують наявність спору щодо реалізації позивачкою житлового права. Сам по собі факт неоскарження цих листів не позбавляє особу права на судовий захист у разі, якщо реалізація її житлового права фактично заблокована.
Водночас суд погоджується з доводами відповідача в тій частині, що надання дозволу на зміну умов договору найму не може бути здійснене судом безпосередньо замість Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, оскільки відповідне рішення належить до повноважень цього органу та має прийматися за результатами встановленої процедури.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради в межах компетенції забезпечити розгляд у встановленому порядку питання щодо зміни умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за зверненням ОСОБА_1 , та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні позовних вимог у частині безпосереднього зобов`язання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради надати дозвіл на зміну умов договору найму та визнання ОСОБА_1 наймачем спірного житлового приміщення слід відмовити.
Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати розподіляються між сторонами з урахуванням результатів розгляду справи. Разом з тим у судових дебатах представник позивачки зазначила, що сторона позивача не заперечує проти залишення понесених судових витрат за позивачкою. Враховуючи зазначену позицію сторони позивача, а також диспозитивність цивільного судочинства, суд вважає за можливе судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи, залишити за позивачкою.
На підставі викладеного, керуючись статтею 47 Конституції України, статтями 5, 6, 7, 34, 40 Закону України «Про основні засади житлової політики», статтями 61, 64, 106, 107 Житлового кодексу України у редакції, чинній на час виникнення відповідних житлових правовідносин, статтями 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, —
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради, треті особи: Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зобов`язання надати дозвіл на зміну умов договору найму житлового приміщення — задовольнити частково.
Зобов`язати Виконавчий комітет Дніпровської міської ради в межах компетенції забезпечити розгляд у встановленому порядку питання щодо зміни умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за зверненням ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні позовних вимог у частині безпосереднього зобов`язання Виконавчого комітету Дніпровської міської ради надати дозвіл на зміну умов договору найму займаного неприватизованого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , з ОСОБА_5 на ОСОБА_1 , та визнання ОСОБА_1 наймачем зазначеного житлового приміщення — відмовити.
Судові витрати, понесені ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи, залишити за позивачкою.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя          В.В. Гаркуша