Справа № 686/2971/26 
Провадження № 3-зв/686/13/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року м. Хмельницький
Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Дзюбак О.В., з участю секретаря судового засідання Черничко І.В., захисника Кравецького Е.В., розглянувши заяву захисника Кравецького Едуарда Володимировича про відвід судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Місінкевичу Андрію Леонідовичу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
установив:
У провадженні судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Місінкевича А.Л. перебуває справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,
Під час судового розгляду указаної справи захисник Кравецький Е.В. заявив відвід судді Місінкевичу А.Л.
Посилаючись на практику ЄСПЛ та національних судів, захисник ствердив, що суддя проявив упередженість під час розгляду справи, оскільки суд не має право самостійно здійснювати збір доказів і така поведінка судді порушує положення ч. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме порушення права особи на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Захисник Кравецький Е.В. зауважив, що суддя Місінкевич А.Л. в судовому засіданні без клопотання будь-кого з учасників постановив протокольну ухвалу про витребування наказу про звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, якого у матеріалах справи не було. 
В судовому засіданні захисник Кравецький Е.В. заявлений відвід судді Місінкевичу А.Л. підтримав.
Прокурор Карпенко Р.І. заперечив проти заявленого відводу та зазначив, що суддя не витребовував самостійно докази, всі докази є у справі.
Заслухавши учасників провадження, дослідивши підстави заявленого відводу, суд дійшов такого висновку.
У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка б передбачала відвід чи самовідвід судді, однак діючі норми КПК України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.
Положення статей 75, 76 КПК України визначають перелік підстав, що виключають участь судді в кримінальному провадженні.
Зокрема, відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Відчуття упередженості – це формування у судді до тієї чи іншої особи, яка є учасником судового розгляду, власного ставлення, заснованого не на об`єктивному критерії, а на особистих симпатіях або антипатіях.
Частина перша статті 129 Конституції України встановлює, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Можливість відводу судді від розгляду справи гарантує неупередженість у здійсненні правосуддя, проте відповідно до положень кримінального процесуального кодексу, заявлений відвід має бути мотивований.
Згідно з ч. 7ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі, виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.
Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України»).
Відомості про можливу упередженість судді Місінкевичу А.Л. не знайшли свого підтвердження. Обсяг та вид процесуальних дій визначається судом залежно від складності справи, поведінки учасників судового провадження тощо та входить у дискреційні повноваження судді і сам по собі не може оцінюватися як підстава для сумніву у його безсторонності, неупередженості та слугувати підставою для відведення від розгляду справи. 
Отже, сам факт вчинення суддею процесуальної дії не може автоматично свідчити про його необ`єктивність, порушення ним критерію неупередженості чи про небезсторонність судді.
Оцінка доказів у справі та процесуальні підстави їх здобуття можуть бути надані судом апеляційної інстанції у разі перегляду у межах повноважень рішення суду першої інстанції. 
Отже, незгода учасника провадження із процесуальним рішенням судді не може бути підставою для його відводу.
Розглянувши заявлений відвід, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки будь-яких відомостей про порушення критерію неупередженості суддею Місінкевичем А.Л. під час розгляду справи немає, інших обставин, які викликають сумніви у неупередженості судді не встановлено.
керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, ст.ст. 283, 294 КУпАП, суд –
постановив:
У задоволенні заяви захисника Кравецького Едуарда Володимировича про відвід судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Місінкевичу Андрію Леонідовичу відмовити. 
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя