ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Номер провадження: 22-ц/819/790/26 
Єдиний унікальний номер справи: 766/26531/21
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2026 року  м. Херсон
Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Приходько Л. А.,
суддів: Базіль Л.В.,
Бездрабко В.О.,
секретар Андреєва В.В.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсальна факторингова компанія»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Кравченка Іллі Миколайовича на ухвалу Херсонського міського суд Херсонської області від 14 серпня 2024 року, у складі головуючого судді Кузьміної О.І., 
встановив:
У грудні 2021 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Універсальна факторингова компанія» про визнання договорів припиненими.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 серпня 2024 року позов ОСОБА_1 до ТОВ «Універсальна факторингова компанія» про визнання договорів припиненими залишено без розгляду.
Ухвала мотивована тим, що позивач, яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, повторно в підготовчі судові засідання до суду не з`явилася, чим зловживає своїми процесуальними правами та затягує розгляд справи. Заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила та поважності причин неявки до суду не зазначено. 
03 березня 2026 року представник ОСОБА_1 – адвокат Кравченко І.М. кур`єрською службою доставки подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 14 серпня 2024 року, просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначив, що у зв`язку з початком військової агресії з боку військ російської федерації м.Херсон, де проживала ОСОБА_1 , у період з березня 2022 року по листопада 2022 року перебувало в окупації. З цього періоду Херсонський міський суд Херсонської області, в якому розглядала справа, тимчасово зупинив свою роботу та судові засідання не проводилися. 
Також в цей період ОСОБА_1 була змушена покинути територію України. Під час її перебування за кордоном мобільний телефон, документи та засоби зв`язку були втрачені, внаслідок чого ОСОБА_1 повністю втратила зв`язок, зокрема зі своїм представником. Вона об`єктивно не мала можливості отримувати СМС-сповіщення за мобільним номером телефону від суду та у зв`язку з чим належним чином про дату, час і місце розгляду справи повідомлена не була.
Апелянт звертає увагу на те, що представник по даній справі, яка представляла інтереси позивача, за наявною інформацією, також виїхала за межі України і зв`язок з нею втрачено. Єдиний державний реєстр судових рішень не містить жодного документу в зазначеній справі. 
Зазначає, що суд не мав можливості дослідити вказані докази відсутності позивача в суді під час розгляду справи, у зв`язку з чим судом було порушено частини перша, друга, третя статті 89 ЦПК України.
Крім того, апелянт наголошує на тому, що суд не довів факт належного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що повістка була вручена особисто, надіслана на електронну пошту позивача, направлена через застосунок «Дія», отримана на підпис або вручена за новим місцем проживання позивача.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Універсальна факторингова компанія» - адвокат Нікітіна Т.С., посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність ухвали суду, просить скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Зокрема, представник відповідача зазначає, що ініціювавши судовий розгляд справи, ОСОБА_1 , як позивачка, насамперед зобов`язана активно використовувати визначені законом процесуальні права. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.
Звертає увагу суду на те, що 31 жовтня 2023 року позивачка знайшла можливість направити з-за кордону на адресу відповідача заяву з пропозицією мирного врегулювання спорів у інших справах, які були в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області. Крім того, з кінця 2024 року позивачка мала декілька представників, які по іншим справам направляли як поштою, та і через електронні кабінети процесуальні заяви, а з 2024 року скаржниця самостійно зареєструвала електронний кабінет через підсистему «Електронний суд».
Також, представник відповідача наголошує на тому, що ОСОБА_1 , зловживаючи процесуальними правами, неодноразово зверталася до Херсонського міського суду Херсонської області з подібними позовами щодо припинення кредитних та іпотечних договорів.
Крім того, звертає увагу на той факт, що кредитні та іпотечні договори, які скаржниця просить визнати припиненими, на даний час вже припинені у зв`язку із набуттям відповідачем права власності на предмети іпотеки, внаслідок чого відбулося погашення заборгованості за вказаними договорами.
Таким чином, на переконання ТОВ «Універсальна факторингова компанія», скаржницею не надано жодних переконливих доказів та аргументів на підтвердження незаконності оскаржуваної ухвали.
У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначала. Що сам факт неодноразового звернення до суду свідчить не про зловживання правом, а про активну реалізацію права на судовий захист гарантованого державою.
Позивач не була належним чином повідомлена про дату, час та місце судових засідань, а тому висновок суду першої інстанції про повторну неявку позивача без поважних причин є передчасним та незаконним. Неявка позивача у судові засідання була викликана об`єктивними, поважними та незалежними від її волі обставинами, що мають характер форс-мажору.
Внаслідок бойових дій було пошкоджено будинок, в якому вона проживала, внаслідок чого вона фактично була позбавлена можливості надати суду необхідні докази та належним чином підготуватися до розгляду справи, оскільки всі необхідні для цього документи знаходилися в квартирі пошкодженого будинку. Лише після відновлення доступу до квартири позивач отримала можливість зібрати необхідну доказову базу. На підставі наведеного, позивач також була об`єктивно позбавлена можливості своєчасно залучити нового представника та реалізувати право на правничу допомогу.
Крім того, зазначає, що обов`язок належного повідомлення покладається саме на суд, а не на позивача. Наявність чи відсутність комунікації з учасником справи не замінює процесуального обов`язку суду забезпечити реальне повідомлення такого учасника справи.
Звертає увагу суду на те, що станом на теперішній час квартира позивачки, яка є її єдиним житлом, продовжує перебувати в іпотеці. Іпотека не припинена та не знята у встановленому законом порядку. Це означає, що відповідач фактично продовжує вважати позивача боржником і продовжує утримувати її майно в обтяженні.
Представник ТОВ «Універсальна факторингова компанія» - адвокат Нікітіна Т.С. надала до суду пояснення на заперечення на відзив. Зокрема, зазначала, що скаржниця протягом двох з половиною років з моменту звернення з позовом до суду не вжила жодних заходів, щоб отримати інформацію щодо стану розгляду судової справи, ініціатором якої вона є, а також, щоб повідомити суд про засоби зв`язку з нею. При цьому намагається перекласти відповідальність на судову систему. Скаржниця звернулася з позовом до суду ще в грудні 2020 року, тобто до початку повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, отже доводи скаржниці щодо неподання певних доказів разом з позовною заявою через війну в Україні та неможливість потрапити в квартиру є необґрунтованими. Та й сам факт неможливості потрапити в квартиру скаржницею жодним доказом не підтверджений.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 та її представник адвокат Тихоша С.М., приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підтримали за обставинами викладеними у скарзі, просили ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.
Представник ТОВ «Українська факторингова компанія» Нікітіна Т.С., приймаючи участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, заперечуючи проти апеляційної скарги, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність ухвали суду.
Відповідно до частини першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Залишаючи позовну заяву без розгляду з підстав, визначених статтею 257 та частиною п`ятою статті 223 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, яка належним чином повідомлена про розгляд справи, повторно не з`явилася у підготовче судове засідання, що виключає необхідність з`ясування поважності неявки позивача. При цьому судом зазначено, що заява про розгляд справи за її відсутності до суду не надходила.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду і вважає його таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підтверджується матеріалами справи. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Універсальна факторингова компанія» про визнання договорів припиненими. У позовній заяві позивачем зазначено адресу: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку - НОМЕР_1 (а.с.1-4).
23 грудня 2021 року ОСОБА_1 подана заява до суду про отримання судової повістки в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, про що свідчить її власноручний підпис (а.с.57).
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2021 року суддею Прохоренко В.В. відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 16 березня 2022 року о 11:00 год (а.с.60).
Судова повістка була направлена судом 29 грудня 2021 року на зазначену позивачем в позовній заяві адресу (а.с.66).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2024 року дану справу було передано на розгляд судді Кузьміній О.І. (а.с.79-80).
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 травня 2024 року суддею прийнято справу до свого провадження та призначено підготовче засідання на 11 червня 2024 року о 13:00 год. в приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області (а.с.81).
Судова повістка була направлена судом 29 грудня 2021 року на зазначену позивачем в позовній заяві адресу (а.с.82).
Зазначена судова повістка повернулася на адресу Херсонського міського суду Херсонської області з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.120-121).
Судове засідання, призначене на 11 червня 2025 року, не відбулося у зв`язку з тим, що у суді відсутні вільні зали судового засідання, які облаштовані технічними засобами (а.с.122).
Судове засідання було відкладено на 16 липня 2024 року на 13:00 год.
Про розгляд справи у зазначену дату судом 03 липня 2024 року направлено судову повістку на зазначену позивачем в позовній заяві адресу, а також шляхом надсилання на зазначений позивачкою у заяві номер телефону SMS-повідомлення, яке доставлено ОСОБА_1 03 липня 2024 року (а.с.12, 127).
Зазначена судова повістка, яка направлена ОСОБА_1 , повернулася на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.130-131).
У судове засідання, призначене на 16 липня 2024 року, сторони не з`явились (а.с.132), у зв`язку з чим судове засідання було відкладено на 14 серпня 2024 року на 14 годину 30 хвилин.
Про розгляд справи у зазначену дату судом 16 липня 2024 року направлено судову повістку на зазначену позивачем в позовній заяві адресу, а також шляхом надсилання на зазначений позивачкою у заяві номер телефону SMS-повідомлення, яке доставлено ОСОБА_1 16 липня 2024 року (а.с.133,136).
Зазначена судова повістка, яка направлена ОСОБА_1 , повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.140-141).
У судове засідання, призначене на 14 серпня 2024 року, позивачка повторно не з`явилась (а.с.142).
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області позов ОСОБА_1 залишено без розгляду (а.с.147-148).
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати участь у судовому процесі. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Проте слід враховувати, що будь-яке суб`єктивне право має межі, оскільки суб`єктивне право є мірою свободи, мірою можливої поведінки правомочної особи в правовідносинах.
За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживання процесуальними правами.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин (частина третя статті 131 ЦПК України).
Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (частини перша, друга, п`ята статті 223 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, за змістом положень частини п`ятої статті 223 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України правом на залишення позову без розгляду суд наділений лише у разі повторної неявки належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.
Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він має право подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Правове значення у цьому випадку має тільки належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 450/1805/18, від 31 травня 2023 року у справі № 693/1116/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 686/15042/20.
З матеріалів справи вбачається, що вказана цивільна справи перебуває в провадженні суду з грудня 2021 року. 
В матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у позивача представника, який представляв її інтереси в суді першої інстанції. Свої інтереси позивачка представляла самостійно.
Два останні судові засідання у даній справі були призначені на 16 липня 2024 року та на 14 серпня 2024 року, у які позивачка, будучи належними чином повідомлена про розгляд справи, не з`явилася.
Про судове засідання, призначене на 16 липня 2024 року та на 14 серпня 2024 року позивачка ОСОБА_1 була своєчасно повідомлена шляхом направлення SMS-повідомлення на номер телефону, який вона зазначала у своїй заяві про надання дозволу на направлення їй SMS-повідомлень. На адресу суду надходили звіти про успішне доставлення таких повідомлень на номер позивачки.
Судові повістки про розгляд справи, направлені на адресу позивачки, що зазначені у її позові, поверталися на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» або «за закінченням терміну зберігання».
В апеляційній скарзі представник позивача посилається на те, що суд мав врахувати факт перебування позивачки за кордоном та втрату нею зв`язку з судом внаслідок відсутності телефону.
Так, відповідно до частини першої статті131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Абзацом другим визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають електронного кабінету, за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому суду адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає, не перебуває або не знаходиться.
Враховуючи, що за правилами частини першої статті131 ЦПК України позивачка ОСОБА_1 належним чином була повідомлена про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце розгляду справи, двічі поспіль позивачка не з`явилися у судове засідання, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, суд першої інстанції правомірно залишив позов без розгляду на підставі пункту 3 частин першої статті 257 ЦПК України.
Судом першої інстанції надано належну оцінку процесуальній поведінці позивачки, вжито усіх необхідних заходів для надання позивачці достатніх можливостей для викладення своєї позиції у судових засіданнях з метою дотримання принципу змагальності процесу та забезпечення права на публічне слухання справи у розумні строки, враховуючи процесуальні права інших учасників справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що доказів належного повідомлення позивачки про час та місце розгляду справи матеріали справи не містять, оскільки судові повістки повернулись до суду без вручення, а SMS-повідомлення вона не отримувала, суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу судові повістки про час та місце розгляду справи надсилались на вказану нею в позовні заяві поштову адресу , однак судова кореспонденція поверталась до суду з поштовою відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому виходячи з положень пункту 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України вважаються врученими позивачу з моменту проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, оскільки позивач не повідомила суду іншої адреси.
Посилання заявника на воєнний стан в Україні не є підставою для не розгляду справи, оскільки судова система України продовжує функціонувати, відправляючи правосуддя. Херсонський міський суд Херсонської області почав здійснювати правосуддя у місті Херсоні з 2023 року і позивач не була позбавлена можливості заявити клопотання про розгляд справи у режимі відеоконференції у порядку, визначеному статтею 212 ЦПК України, проте таким своїм процесуальним правом не скористалася.
Твердження апелянта про відсутність в Єдиному державному реєстрі судових рішень будь-яких процесуальних документів не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Так, в реєстрі наявні всі процесуальні документи, які постановленні та внесені своєчасно до реєстру судом, зокрема ухвала суду від 08 травня 2024 року про прийняття справи до свого провадження, що надавало можливість позивачці дізнатися про факт призначення справи до розгляду.
Доводи заявника, що залишення позову ОСОБА_1 без розгляду є порушенням її права на справедливий суд та обмеження доступу до правосуддя є безпідставними, оскільки особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду, має право звернутися до суду повторно (частина друга статті 257 ЦПК України). 
З огляду на наведене відсутні підстави вважати, що права позивачки ОСОБА_1 на доступ до суду та справедливий судовий розгляд відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції є порушеними.
На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення ЄСПЛ від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії», заява № 11681/85, пункт 35, від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06).
Заявник із великим ступенем зацікавленості повинен проявляти інтерес про хід розгляду судом ініційованої ним справи. У разі відсутності обставин непереборної сили, ігнорування позивачем (заявником) протягом тривалого періоду часу судового провадження, відкритого за його позовною заявою (заявою, скаргою), свідчить про недобросовісну поведінку та порушення основоположних засад цивільного процесу.
Наведене узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25 вересня 2024 року у справі № 490/9587/18(пункти 135-139).
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, також не заслуговують на увагу, оскільки систематичність відкладення справи, що ініційована позивачем, перетворює судових процес у безладний рух.
Посилання ОСОБА_1 у своєму клопотанні про приєднання нових доказів, направленому на адресу апеляційного суду 22 квітня 2026 року, на нові докази, які підтверджують, що станом на кінець 2021 року відповідач продовжував вважати зобов`язання чинними, висував нові майнові вимоги та не вважав кредитні правовідносини припиненими, колегія суддів до уваги не приймає як такі, що не мають правового значення під час перегляду колегією суддів оскаржуваної ухвали про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, визначених статтею 257 та частиною п`ятою статті 223 ЦПК України.
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвала постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування немає. 
За наведених обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Кравченка Іллі Миколайовича залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 14 травня 2026 року
Головуючий    Л. А. Приходько 
Судді     Л. В. Базіль
В.О. Бездрабко