Справа № 939/312/26

РІШЕННЯ
Іменем України

26 травня 2026 року	селище Бородянка	

Бородянський районний суд Київської області у складі головуючої судді Герасименко М.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13 вересня 2021 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування № А.03.00610.008636590, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 143 000 грн., зі сплатою 1,99% річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни, передбачені, встановленим кредитним договором та графіком щомісячних платежів. Позивач повністю виконав свої зобов`язання за договором. Станом на дату подання позову відповідач у термін, встановлений договором кредит не повернув, не сплатив інші нараховані платежі, у тому числі проценти за договором. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 07 січня 2026 року становить 216 346,19 грн. Враховуючи, що відповідач у добровільному порядку борг не погашає, просив стягнути з нього заборгованість за кредитним договором в розмірі 216 346,19 грн. 
Ухвалою суду від 04 березня 2026 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідачу роз`яснено його право на подання відзиву на позов; відповідач відзив на позов суду не надав.
Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору кредиту та страхування № А.03.00610.008636590 від 13 вересня 2021 року відповідач отримав кредит в розмірі 143 000 грн, за строком кредитування 48 місяців та сплатою 1,99% річних, що підтверджується копіями: публічної пропозиції АТ «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, договору кредиту та страхування № А.03.00610.008636590, таблиці обчислення загальної вартості кредиту, меморіального ордера № 4628003 від 13 березня 2021 року, виписки з рахунка.
Відповідач умови зазначеного кредитного договору належним чином не виконував і станом на 07 січня 2026 року його заборгованість, згідно розрахунку позивача, становить 216 346,19 грн, з яких: 98 651,27 грн – прострочений борг, 5 560,32 грн – прострочені проценти, 112 134,60 грн – прострочена плата за обслуговування кредиту.
У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору банк направив на адресу відповідача вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань від 01 грудня 2025 року. Проте, як убачається із позовної заяви, вказана вимога залишилася без виконання.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач ухиляється від сплати боргу в добровільному порядку, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, стягнути з нього на користь позивача заборгованість по кредитному договору в розмірі 104 211, 59 грн, з яких: 98 651,27 грн – прострочений борг, 5 560, 32 грн – прострочені відсотки.
Щодо вимог про стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що до загального розміру заборгованості відповідача станом на 07 січня 2026 року включено заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 112 134, 60 грн.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частини першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідні висновки містяться у постанові Великої палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження №14-44цс21).
Пунктом 1.9 договору кредиту та страхування № А.03.00610.008636590 від 13 вересня 2021 року встановлено, що під час користування кредитом банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим договором та договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за надання яких встановлена плата відповідно до графіку щомісячних платежів за кредитом як «Обслуговування кредитної заборгованості». 
Враховуючи, що відповідачу встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом, за умовами їх надання один раз на місяць, повинні надаватись безоплатно, а позивачем не надано доказів, що такі послуги надавались відповідачу частіше одного разу на місяць, то позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.
Оскільки позов АТ «Ідея Банк» задоволено частково, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 282,45 грн, виходячи з розрахунку: 104 211,59 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2662,40 грн (сума сплаченого судового збору) / 216 346,19 грн (розмір заявлених позовних вимог).
Керуючись ст. 207, 512, 514, 526, 530, 610, 611, 626, 627, 1046-1056-1 ЦК України, ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ЄДРПОУ 19390819) заборгованість за договором кредиту та страхування № А.03.00610.008636590 від 13 вересня 2021 року в розмірі 104 211 (сто чотири тисячі двісті одинадцять) гривень 59 копійок. 
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 282 (одна тисяча двісті вісімдесят дві) гривні 45 копійок.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено 26 травня 2026 року.
	 	
Суддя	Марина ГЕРАСИМЕНКО