Справа № 352/780/26
Провадження № 3/352/232/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Олійник М.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

в с т а н о в и в:

18 березня 2026 року близько 18 год 00 хв ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, щодо належного виховання свого сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в с. Ямниця, Ямницької ТГ по вул. Провулок Привокзальний, 2, вживав алкогольні напої, в результаті чого перебував в стані сп`яніння, чим порушила ст. 150 Сімейного кодексу України, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст. 184 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення. Окрім того, відомості про розгляд справи у Тисменицькому районному суді Івано-Франківської області містяться у самому протоколі про адміністративне правопорушення. Також відповідна інформація про розгляд вказаної справи було розміщене на сайті суду.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користатися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, не є обов`язковою.
Приймаючи до уваги, що законом передбачені певні строки притягнення до адміністративної відповідальності, поведінку ОСОБА_1 , щодо її неявки у судове засідання, суд розцінює як намагання затягнути процес та уникнути відповідальності.
ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість особисто, або через представника в повній мірі реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП. Остання не була позбавлена можливості надати письмові клопотання, заяви, звернення чи пояснення з приводу обставин правопорушення.
Окрім того, згідно зі ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Суд використав усі процесуальні можливості щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, проте ОСОБА_1 , не виконуючи процесуальних обов`язків отримувати судові повістки і своєчасно з`являтися до суду за викликом, затягує розгляд справи, що розцінюється судом, як намагання уникнути відповідальності.
За таких обставин суддя дійшов переконання про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , згідно зі ст. 268 КУпАП.
Відповідно до змісту вимог ст.245 КУпАП, завданням судді при розгляді справи про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Оцінивши всі зібрані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з врахуванням всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, доходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими засобами.
Вимогами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, при розгляді даної адміністративної справи судом достовірно було встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема: 
-протоколом серії ВАД №737344 від 23 березня 2026 року про адміністративне правопорушення;
-рапортом інспектора ювенальної превенції;
-письмовим поясненням ОСОБА_1 , яка зазначила, що раніше були випадки, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не слухався, поводив себе неадекватно та втікав із дому, проте близько року його поведінка покращилась. Вважає, що така його поведінка через те, що він легко піддається під вплив. 18.03.2026 вона прийшла додому близько 17 год, сина дома не було. Він прийшов близько 21 год. у нетверезому стані, їй пояснив, що допомагав знайомому ОСОБА_3 , який займається виробництвом та продажем бетонних виробів після чого останній пригостив його горілкою, яку сам приніс.
-рапортами працівників поліції;
-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який зазначив, що 18.03.2026 перебував у свого знайомого ОСОБА_4 , який пригостив його алкогольними напоями, а саме коньяком та горілкою, що призвело до його алкогольного сп`яніння. Поговоривши з мамою вони домовились, що про цей випадок ніхто не дізнається за умови, що він більше не буде ходити до ОСОБА_3 , однак він маму не послухав і продовжував дальше спілкуватись із ОСОБА_3 . У зв`язку з чим мама повідомила про цей випадок працівників поліції;
-письмовими поясненнями ОСОБА_5 , який зазначив, що ОСОБА_2 періодично приходить до нього додому та допомагає у виконанні різного роду робіт. Також часто разом вечеряють. 18.03.2026 після роботи він приготував вечерю та разом із ОСОБА_2 сіли за стіл, під час вечері він пригостив Черевка горілкою в кількості 100 грам, а потім вони ще трішки спілкувались і ОСОБА_6 пішов додому;
-копією ID карти ОСОБА_1 ;
-копією ID карти ОСОБА_2 ;
-копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-копією постанови серії ГБВ №599737 від 23 2026 року відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 180 КупАП, я якій вказано, що він довів до стану алкогольного сп`яніння неповнолітнього ОСОБА_2 .
Отже, у діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, як ухилення батьками від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітніх дітей.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, вважаю, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу. 
Окрім того, відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України«Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 184, 252, 283-285, 287, 294 КУпАП

п о с т а н о в и в:

Визнати винуватою  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106). 
Постанова у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня її винесення.
На підставі ч. 2 ст.308 КУпАП в разі не сплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії цієї постанови, а в разі оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, органом державної виконавчої служби в порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя Максим ОЛІЙНИК