ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 635/1160/25
Номер провадження 22-ц/818/2623/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2026 року м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - Мальованого Ю.М.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2025 року в складі судді Назаренко О.В. по справі № 635/1160/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :
У лютому 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , яким просить стягнути з останнього аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця з моменту звернення до суду з цим позовом до припинення навчання.
В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що її батьки перебували у шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася вона. На даний час їй виповнилося 18 років, вона продовжує навчання у вищому навчальному закладі Національній юридичній академії ім. Ярослава Мудрого. Доходу матері не вистачає для забезпечення повноцінного утримання позивачки, оскільки на її утриманні є ще маленька дитина - сестра позивача по матері. Відповідач є батьком, який добровільно коштів на її утримання не надає, є військовослужбовцем, інших дітей на утриманні не має, а отже має змогу надавати допомогу.
04 червня 2025 року надійшов відзив представника відповідача – адвоката Горшкової Г.І. на позов, відповідно до якого просив зменшити розмір вказаних у позові аліментів.
В обгрунтування зазначав, що у відповідача на утриманні знаходиться мати, яка є пенсіонеркою і глибоко хворою людиною. Її пенсія становить 3323,00 грн. Крім того, відповідач надає допомогу своєму молодшому брату ОСОБА_3 , який являється інвалідом 3-ї групи, не працює у зв`язку з відсутністю правої руки. У позивача є мати ОСОБА_4 , про її доходи немає даних в матеріалах справи і не вказані в позовній заяві. В даний час Відповідач находиться в місцях бойових дій у складі в/ч НОМЕР_1 , вважає неможливим утримання з нього аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2025 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у розмірі однієї четвертої частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 21 лютого 2025 року до закінчення навчання 30 червня 2027 року, але не більш ніж до досягнення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 23 – х років.
Рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітної плати, судом не враховано принцип рівності прав і обов`язків батьків брати участь у матеріальних витратах на утримання повнолітньої ОСОБА_2 . Також, вказує, що судом не враховано ті обставини, що на утриманні у відповідача знаходяться непрацездатні матір ОСОБА_6 і брат ОСОБА_3 ,- інвалід третьої групи. 
Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_5 , на рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2025 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на підставі частини 1 статті 369 ЦПК України.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що обох батьків покладено обов`язок утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а також з реальної можливості відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки. 
З даними висновками погоджується судова колегія.
Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком дитини є ОСОБА_1 , матір`ю ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 20 лютого 2006 року Будянською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 5.
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досягла повноліття.
Згідно довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, ОСОБА_2 навчається у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, ступень/рівень освіти – бакалавр, форма здобуття освіти – денна, дата початку здобуття освіти 01 січня 2024 року, дата завершення здобуття освіти 30 червня 2027 року.
Також факт навчання ОСОБА_2 підтверджується договором № 25 про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
За змістом ч. 1 ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати повнолітню дочку, сина які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Таким чином, встановивши необхідність у додатковій матеріальній допомозі, зумовленій платним навчанням та супутніми витратами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу доньці, яка продовжує навчатися.
Доводи апеляційної скарги стосовно перебування на утриманні відповідача хворої матері та брата інваліда не можуть бути взяті до уваги судовою колегією, оскільки доказів факту перебування на утриманні ОСОБА_1 інших осіб до матеріалів справи додано не було. Сама по собі наявність хвороби чи інвалідності родичів відповідача, не можуть бути доказом перебування цих осіб на утриманні саме ОСОБА_1 . 
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повне судове рішення складено 26 травня 2026 року 
Головуючий Ю.М. Мальований

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук